Sé qui va fer la filtració la setmana passada.
Ho saps?
Sí, més o menys. Seguiu-me.
Per aclarir el que va passar, repassaré el que va succeir punt per punt.
Tot va començar al despatx de ma mare.
Vam començar el dia revisant la campanya.
Ma mare seia aquí. Alyssa, tu eres aquí, dreta.
Enlloc, tu eres aquí.
Va, al gra.
Sí. Vaig explicar a tothom que calia seguretat màxima.
No volia reptes de ball virals
ni filtracions que amenacessin la campanya i l'empresa.
Però el culpable no va fer fotos aquí, sinó al plató.
Exactament.
- Com? - Déu meu.
Les fotos de la gravació.
Fetes amb un mòbil
i filtrades perquè les veiés qui volgués.
Tots éreu a la gravació,
però cap de vosaltres surt a les fotos.
Això vol dir…
Que les va fer un de vosaltres.
Un de vosaltres va filtrar la campanya.
Va ser l'ajudanta ambiciosa?
El jove arribista?
L'artista sense pretensions?
El dissenyador reservat?
L'entesa en màrqueting?
O el que sigui que siguis tu?
Un de vosaltres ha intentat sabotejar la venda.
Un de vosaltres ha posat en perill el futur de l'empresa
i no penso descansar fins que esbrini qui ha sigut!
Donem-li una mica de caliu a la mateixa Miss Bushwig, Serena Tea!
I amb caliu vull dir dòlars, amiguis!
És l'època de l'Orgull i aquesta galleda no en fa gens, d'orgull.
Va, bitlletets per a les nenes.
Vinga, cal omplir-la.
Demostreu-nos de què va en realitat l'Orgull: dels diners.
Tornem d'aquí a deu minuts i bon Orgull!
O el que sigui.
Creus que només va dels diners?
És clar que no, també va de polis, vexacions i apropiació empresarial.
La pitjor època de l'any.
I què hi ha de la visibilització i de la inclusió?
No creus que l'Orgull té un sentit?
Algú té un maó? Tenim una altra Marsha P. per fer un Stonewall II.
Ai, mare… Només trobo que l'Orgull té un sentit.
Potser el tenia en l'era analògica, però ara tothom en treu profit, jo també.
Perquè soc molt puti, cari. Totis ho som.
Ai, me n'he d'anar. Em reclama el meu home.
La monada de l'altra nit? Que vingui cap aquí.
Com? Et refereixes al Ben?
Neni, no és el meu tipus.
Només fem feina junts.
A la pista de ball sí que vau fer feina junts, sí.
Anàvem col·locats. Allò no va ser res.
- Ja n'hem parlat i tot. - Com es fa quan les coses no són res.
Mira, aquest és el meu home.
El que et folles cada nit?
Estàs gelosi?
Només de manera molt superficial. Com és que no el conec?
- Porta'l a la Nit de la Roba Interior. - No surt, almenys amb mi.
- Mai? - No.
- No mola? - Soc Sagitari i tinc una opinió de tot,
però per primera vegada en la vida, no la compartiré.
Gràcies.
- Adeu, nena. Passa-ho bé. - Adeu, cari.
Si ni t'he tocat encara.
Em fa mal igualment.
Avui he fet dues classes del Barry.
Vols un massatge?
Estic preparat per a una altra mena d'exercici.
Jo també estic preparat per a una cosa.
Per a una cita.
Ja m'has sentit.
Amb reserva.
Amb tovallons bons, que un home blanc em pregunti
"natural o amb gas" tan ràpid que ni m'adoni que pago per l'aigua.
Doncs ja la tens.
Sí? Sortirem?
Serà de luxe.
Serà presumptuosa.
Serà molt i molt…
cara.
- Segur que vols…? - I tant.
Arran de la filtració de la setmana passada, hem dut a terme
una exhaustiva investigació tocant la il·legalitat.
Hem fet entrevistes, hem revisat els ordinadors,
hem fet escoltes d'amagat als lavabos.
I estem segurs que no hi haurà més filtracions.
Molt segurs, però encara no sabeu qui ho va fer.
Les filtracions són part del joc, i aquesta ens ha afavorit.
Blogs, vlogs i comptes de bellesa parlen de nosaltres.
Es moren per saber què tramem.
M'encanten els túnels del terror de Halloween.
Som a mitjan juny.
M'encanten aquells vagons tan grossos, el most de poma, la frescor d'octubre,
però sabeu el que més m'agrada d'aquests túnels del terror?
Les sorpreses!
Un mutant boig, un pallasso esgarrifós…
El factor sorpresa no és només el millor, és l'essencial.
Si no hi ha sorpresa, vol dir que és un túnel d'adolescents disfressats.
Aleshores,
què oferiu vosaltres sense el factor sorpresa?
Uns quants anuncis bonics?
Tenim una campanya amb un sentit.
La gent en parla…
En parla ara en comptes de després, quan tocaria.
Quan llanceu la campanya, ja n'estaran avorrits.
Què fem? Tornar a començar? Falta una setmana per al llançament.
Podeu deixar córrer l'Orgull, esperar que tot es calmi,
llançar una idea nova i esperar que la gent li doni bombo.
A Vendemiaire encara els interesseu.
Tindran paciència, feu el mateix. Teniu una oportunitat.
No la desaprofiteu.
Sabem que serà un èxit. Només ho hem de demostrar.
Com?
- Doncs pensàvem… - Pensàvem…
Pensàvem…
- Fer una festa de pijames. - Potser…
O, si no…
- Testar-la. - Sí, exacte.
Tenim programat un panel previ per testar la campanya aquesta la tarda.
- A veure què els sembla. - Sí.
Si hi ha bon nivell d'acceptació, no caldran sorpreses. Serà un èxit.
Això és molt dir.
He de fer unes trucades. Si vosaltres compliu, jo compliré.
Sempre que no hi hagi més filtracions. No necessitem més sorpreses així.
Me n'asseguraré personalment.
Mama!
Perdona, volia dir "mama".
Aquí no cal que em diguis així, és la feina.
Com vols que et digui?
Julia?
Com si fos el teu nom?
Com si per a mi tinguessis nom?
I la campanya de l'Orgull?
Va bé. Vaig cap a la prova que en fem.
- I els informes de registre de marca? - Déu meu… Islàndia bé, genial.
Tot en el seu horari. Tinc reunió a les 4 de la matinada, dormiré aquí.
I "el teu amic"?
No, no. És "un amic", no "el meu amic".
No és el meu nòvio.
Encara.
Avui sortim a sopar.
A casa d'un amic seu que es diu Peter Luger.
Peter Luger és un restaurant especialitzat en carns.
Un dels millors de la ciutat. Segur que no sou nòvios?
Potser sí que ho som.
Què trobes?
Compaginant vida personal i professional a la ciutat.
Ara sí que ho tens tot.
Vols venir a conèixer la Madolyn? Fa molt bona olor.
Tinc feina.
Estic orgullosa de tu.
Si és que t'importa.
I tant que m'importa. L'orgull ho és tot.
Us vau enrotllar? Això ja és!
Estàvem col·locats.
Va ser de veritat o per la droga?
No sé si va tenir algun sentit.
Ben, soc lesbiana.
Tot té un sentit.
Els comentaris cal sobreanalitzar-los, els gestos, desxifrar-los,
i les mirades, interpretar-les tant com vulguis.
La veritat, es va refregar en mi.
Molt.
Això sí que té sentit. Prova-ho de nou a veure què passa.
Sense drogues.
De què parleu?
De la filtració, d'això parlàvem.
- Valoràvem els sospitosos. - Qui creieu que va ser?
No ho sé, potser vas ser tu.
Últimament has estat molt esquiva. Sempre enfeinada amunt i avall.
Cancel·lant plans a última hora.
Sento que no poguessis venir a casa ahir a la nit. Tenia feina.
Ai, l'altra de la triella.
Me la conec.
- Aquesta nit, doncs? - Potser.
Però, abans,
hem de parlar de la meva petitona, la paleta de l'Orgull.
O hauria de dir la paleta ecològica de l'Orgull gràcies a qui?
- A tu. - A mi.
He revisat la primera versió de l'embalatge.
- L'he de millorar. - Això penso jo.
Hi he fet alguns comentaris.
"Alguns comentaris"?
Sembla un mapa del tresor.
No volia deixar-me res.
Què? D'això es tracta!
La gent ens diu què vol i ho fem.
Sí, quan ets qui mana.
Però jo t'he vist sense roba i podries dir-ho més amablement.
Doncs l'última vegada em vas demanar més canya.
No t'has deixat res de res.
Sé que és molt intens,
que jo soc molt intensa, però no puc evitar-ho.
És el meu primer projecte.
El meu petitó. Significa molt per a mi.
Ho faré el millor que pugui.
T'ho prometo.
Necessites que t'ajudi a sobreanalitzar això?
Hosti…
"No em sobra orgull" no és una campanya per enriquir l'empresa,
sinó una afirmació del que defensem.
I és una oportunitat,
com a dona que he après tant de la comunitat LGTBIQ+,
per alçar la veu i retornar el que m'ha donat.
Déu meu…
Com queda?
Genial, però no soc imparcial. Ets una professional.
Ho hauràs de retallar.
Disculpeu que us interrompi.
Què vol dir "No em sobra orgull"? No ho entenc.
Els conductors se solen quedar al cotxe, no?
"No em sobra orgull" és com es titula la nostra campanya per a l'Orgull.
És l'eslògan.
Quin sentit té?
Gràcies.
Que la gent és massa orgullosa? És un problema?
I tu ho vols resoldre?
- És un joc de paraules. - Un acudit?
No, no.
Vol dir que som la primera marca de bellesa de luxe que celebra l'Orgull.
Estem trencant una barrera i donant un missatge.
Quin missatge?
No ho capta.
Senyora Mejia?
Hola, no ens han presentat. Chad Addison.
Tu volies acomiadar el meu fill per la foto aquella. Encantada.
Ets advocada, no?
- No faltaria un "presumptament"? - Què vols de mi?
Necessito ajuda.
Si és això d'Islàndia, ho faig tan bé com puc.
No, no. Hi ha una filtració a l'empresa
i, si no la localitzem, adeu venda i adeu feina.
Molt bé, i què?
Registro marques, no soc detectiva.
Però investigues temes legals, sona a detectiva.
Ets l'única nova des de la filtració
i això fa que només pugui confiar en tu.
Vas intentar acomiadar el meu fill, presumptament.
Intentava salvar ma mare de les seves mentides.
Presumptament.
Si hi ha més filtracions, serà un merder.
No presumptament, definitivament.
Si és per salvar l'empresa, val la pena, i més si em puc oblidar d'Islàndia un dia.
D'acord. Fem-ho.
Aquí estem llestos.
Hola!
Endavant, conillets d'Índies meus, benvinguts a la conillera. És broma.
Endavant, seieu.
Això no va de moda, però m'agrada el vostre outfit. Molt bé…
Estic desitjant tenir aquest moment de Gran Germà.
Com si calgués expulsar algú de la casa.
Seieu, acomodeu-vos, però sense adormir-vos.
- Gràcies per deixar-me mirar. - Volia que ho veiessis.
N'hem d'estar orgullosos.
Què passa si a algú no li agrada la campanya?
No, fora negativitat. Jo només em preparo per triomfar.
Esperem que tot vagi bé.
Ara torno.
Algú s'ha deixat escombraries a la sala.
Hola.
Que bé, genial.
- Dizmal, què fas aquí? - Qui? Em dic Rob Short.
Un noi gai de vint i pocs que gaudeix de la ciutat.
M'agrada la moda, sortir i fer diners fàcils en grups de discussió.
La Venetia t'ha ficat en la llista?
Fa segles, cari. Fa molt que en trec profit.
Ja saps, l'Orgull mou diners i jo he vingut pels meus.
Alyssa?
Alyssa, hem de treure aquesta persona.
La conec i contradiu les normes.
No.
- Ah, no? - No.
Però…
Odia l'Orgull i rebentarà la discussió.
- No ho faré. - No ho farà.
Encara està en xoc que la Jesy es deixés Little Mix.
Com? Au, va.
D'acord, sí, i què?
Posa-hi remei i que no hi participi… I ara se'n va… Molt bé.
Molt bé.
És la meva vida. No me la fotis.
Jugaré net, t'ho prometo.
L'Orgull és això, no?
Estan testant la campanya.
L'has feta tu, no ho vols veure?
Avui ja he tingut prou feedback.
Estàs molesta pels comentaris.
- Ah, sí? - He sigut aspra.
- Doncs sí. - Em sap greu.
- Segur? - Sí, que et sentis així.
Sí, els meus comentaris eren durs, però només perquè m'importa.
T'importa això o t'importo jo?
Sí.
Això i tu.
Ja saps la intensitat amb què abordo la feina.
És la meva vida.
Ara ja saps com m'afecta el feedback negatiu.
T'aviso quan ho tingui.
- Millor et deixo sola. - Sí, sens dubte, millor.
Molt bé.
El que fareu és mirar uns quants anuncis que publicarem a l'estiu.
Què se sent que jutgin un dels teus projectes més importants?
Doncs és divertit.
És gratificant.
GRAVANT
La cara de pòquer l'hauràs de retocar.
Escolta.
En el pitjor dels casos,
la campanya fracassarà i perdràs l'empresa, i què?
Continues sent tu.
Però és que…
això no va de triomfar, sinó de fer una cosa important.
Només vull que sàpigues que, si ho vas filtrar tu,
m'ho pots dir, soc molt bo escoltant.
- No vaig ser jo, d'acord? - D'acord.
Però tinc una teoria.
ELLS MILLORS FORNS DE PA DE BERLÍN
Saps?
Segur que, si ho repasséssim junts, resoldríem el cas.
Podríem fer-ho en un lloc divertit.
The Hinkle Room va estar molt bé.
Estaria bé tornar-hi.
Si tu hi vas, m'hi apunto.
Fet.
- Això ho has vist moltes vegades, no? - Sí.
Què passa si a algú no li agrada? Pot rebentar-ho tot?
Pot fer-ho i ho farà. Un hater pot convèncer tot un grup.
DIRECTOR COMERCIAL
Hi he entrat.
Molt bé, afanya't.
Chad, no estem hackejant Matrix.
Només revisem historials de cerca de l'empresa, és legal.
No cometria un delicte per tu.
- Segur que funcionarà? - Sí.
L'historial del culpable en demostrarà la intencionalitat.
Cal trobar els termes adequats.
Com saps tot això?
El meu fill és un mentider. M'encanta descobrir-lo.
- Tinc una cosa. - Què és?
Algú que treballa aquí ha demanat targetes de crèdit d'interès elevat.
- És una pista? - És pitjor.
A casa no li han parlat del perill d'endeutar-se.
Jo ho tinc clar.
Mai tinc crèdit per pagar.
Només hi ha una cosa pitjor.
- El lísing. - El lísing.
Els cotxes nous només són per impressionar els desconeguts.
- De segona mà, sempre. - De segona mà, sempre.
La gent es burla dels que pensem així.
Ja, ja, però saps qui riu l'últim?
- Qui no té crèdit per pagar. - Qui no té crèdit per pagar.
- Bé, per on anàvem. - Ah, sí.
Trobar el culpable i salvar l'empresa.
Exacte.
Vinga.
Molt bé, algú té algun pensament que vulgui compartir?
Sí.
No he parlat gaire durant tot el dia,
però ara sí que voldria dir una cosa.
En realitat, moltes coses.
No sabia molt bé què em semblava la campanya.
Però…
hi he estat pensant,
i m'he adonat de com d'important és sentir un missatge així,
sobretot d'una gran marca com Glamorous by Madolyn.
I em sento orgullós
que el maquillatge preferit de ma mare faci costat a la comunitat LGTBIQA+.
Ai, gràcies.
Això per a les tanques publicitàries.
Gràcies a tothom pel vostre temps. Fora us donaran el xec.
Fora d'aquí!
No, és veritat. Necessitem la sala.
Si sortíssiu ràpid, com conillets, seria genial. Gràcies.
- Gràcies. - Dizmal!
- Hola. - Volia donar-te les gràcies.
Ho podries haver rebentat tot i no ho has fet. T'ha agradat.
T'agrada, no?
- Aquí no, vine. - Però…
M'agraden els xecs.
Jo, a qui em paga, li dic el que vol sentir.
- L'odies? - Odiar és molt fort, però així és.
- Us he posat deus, perquè som germanes. - I el missatge i la comunitat?
Em dedico a això. Dic el que volen sentir i poso la nota segons penso.
Tothom ha sigut molt amable.
I si tothom l'odia? I si ens han puntuat baix?
Trobo que estàs a punt de descobrir-ho.
Normalment, es tarda més a processar-ho tot,
però mai havíem vist resultats tan clars.
Sense cap mena de dubte,
és el millor resultat d'una campanya que he vist mai!
Sorpresa.
Les males pècores de Màrqueting triomfen de nou.
Ja ho crec.
Ja he parlat amb Vendemiaire i els encanta.
- "No em sobra orgull" pot llençar-se. - Que bé.
I què els ha agradat més?
Quin sentit té per a la gent?
Sincerament, tots.
I cap.
L'han puntuada bé, però miri els comentaris.
Ningú sap exactament quin sentit té.
Tothom s'hi sent apel·lat, heterosexuals i homosexuals.
Cadascú veu el que vol.
Però els fa parlar i pensar.
No sé, algun sentit deu tenir.
El que cadascú li vol donar, d'això es tracta.
És just com ha de ser. Qui hi hagi orgull, però que no en sobri.
Què fa això…?
Necessites res?
Hola! Sí.
Hi ha algun calaix d'on pugui robar proves gratis?
Sí, queda't això.
Està caducat.
Perfecte. Espera, jo et conec.
Ets l'alferes Pantalons Bonics, el noi del Marco.
Així m'ha dit?
Ai, no necessites això per tornar-te vermell.
Sé que no és cosa meva, però soc Sagitari i t'ho he de dir.
Saps que està amb algú?
Sí, és clar que ho sé.
¿Et creus que soc un company de feina empanat
i desesperat per una oportunitat que no arribarà mai?
Seria penós.
Els jerseis de Nadal són penosos. Sentir coses per algú és real.
Si tens més maquillatge d'aquest,
tinc alguns tiquets de beguda.
Són per a la meva festa, els dimarts, Puta i Burra. Passa-t'hi, fes-hi amics.
Troba algú que es torni vermell per tu.
Gràcies.
S'ha acabat la prova.
La campanya millor valorada de la història.
És teva, estigues orgullosa.
Dispara, què volies?
Ja hi has aplicat els meus comentaris?
Aquí ho tens imprès. També és al disc dur.
I aquesta nit no vinc.
Espera, perdona.
A veure si ho he entès bé.
Et demano una cosa de feina, la fas
i ara soc jo la dolenta?
Sé que no tinc gaire tacte, però pots ser una mica menys sensible?
- I tu pots ser-ho més? - Perquè sortim?
Sí, Venetia.
Perquè sortim.
Benvinguda a la part difícil, soc jo.
Soc molt diferent de tu. Encantada.
Soc més que una noia que t'ajuda a acabar la feina,
més que una amiga que et dona ànim.
Sento coses per tu.
No puc separar-les només per fer-te la vida més fàcil.
Vaja…
Doncs mira, Britt.
Jo també soc molt diferent de tu, i tinc sentiments que no importen a ningú.
I saps què faig? Guardar-me'ls.
No tinc més opció.
Però tu no pots.
Jo t'importo?
Soc aquí, no?
Ara sí.
Però, de veritat, t'importo?
No quan és fàcil, quan és complicat.
Quan soc una cabrona, quan em sento insegura.
Quan necessito que m'agafin la mà.
O soc un graó més de l'escala i, quan hagis acabat amb mi, m'oblidaràs?
Vull significar alguna cosa per a tu.
Ja ho fas.
Doncs demostra-m'ho.
Què t'ha passat?
M'he enganxat de l'esquena aixecant pesos.
A veure si el quiropràctic fa un miracle, però ho dubto.
I aquesta nit res?
Si surto, hauria de ser en cadira de rodes.
No passa res. Recupera't.
Marco?
Ja pots marxar si vols.
Baixem junts?
Sé que la prova ha anat molt bé, però no sé si ho han acabat d'entendre.
Potser sí que ho han entès i no hem transmès res amb sentit.
Què intentàvem transmetre?
Sincerament, no n'estic segura.
Em falta contacte amb la comunitat homosexual.
Això es pot arreglar.
Podem anar a un pub d'ambient.
Conèixer fans… En podem dir recerca.
Ai, fa segles que no vaig a un pub d'ambient.
Suposo que tu en coneixes algun.
La veritat és que sí.
A Brooklyn.
No pateixis per la cua. Avui vens amb mi.
No hi ha cua.
Millor encara.
Per aquí.
Perdona.
Mare meva!
- Sí! - Quina meravella.
S'ha acabat l'actuació.
N'hi haurà més a les dotze, no marxeu.
Aquesta nit està plena de sorpreses.
O és la Madolyn Addison o una bessona exactament igual.
Sigui com sigui, si vols actuar, et fem lloc.
Espera un moment, jo a tu et conec.
No ets a qui li ha encantat la campanya?
No li ha encantat.
- De veritat? - A nosaltres tampoc.
Vaja…
Això està a punt d'embrutar-se. Voleu que seguem a la zona vip?
Molt bé.
Noies, tenim una visita especial.
La Madolyn Addison.
- Com? - La Serena, la Chiquitita i la Priyanka.
- Hola - Volem una copa.
Hola, senyoretes.
Disculpa-les, ets la persona més famosa que coneixen.
- No, calla. - És veritat, però jo conec la Rosalía.
- És cert. - És veritat.
No tingueu por de mi, no mossego.
En llocs així és on vaig passar la meva joventut.
Al backstage.
Dels millors records que tinc, la roba, el maquillatge…
Era casa meva.
I aquelles noies, la meva família.
Espereu, això és de Glamorous? És meu?
Ho havies planejat?
Tinc la base esquerdada, però tractem bé els teus productes.
- Són especials. - Molt.
- Ens encanten. - Significa molt per a mi.
Molt bé.
Brindem.
Perquè fem aquest món encara més preciós.
Les cares, una a una.
- Salut! - Salut!
- Has trobat res? - Sí.
Més porno.
Què fa la gent mirant tant de porno a la feina?
Ni idea, però invertiu en filtres de contingut.
Potser hem d'admetre que som uns detectius de pacotilla
i deixar-ho córrer.
Eh, no. Això mai.
No hi pot haver una altra filtració. Ens hi juguem massa.
Li he dit a ma mare que ho resoldria i ho faré.
Tot i que li és igual.
Segur que aprecia tot el que fas.
Vaja, gràcies,
perquè últimament sento com si fos el dolent.
Per què? Per fer la meva feina?
Per ser al seu costat?
Per rebutjar diverses ofertes laborals
per quedar-me aquí amb ella i ser un gra al cul?
Té sort que li importis.
Tant de bo al meu fill li importés el que penso.
Jo li importo, però només l'escolta a ella.
Doncs ella a mi m'escolta, però només parla amb el Marco.
No m'estranya que no et caigui bé. T'ha desplaçat.
Però el que du el seu cognom soc jo.
Ell només agafa el telèfon i li porta el cafè.
I l'aconsella.
I li riu les gràcies.
Abans em necessitava.
Ara, quasi ni es fia de mi.
Julia, gràcies pel que has fet avui.
- Crec que ja hem acabat. - Per què?
Has resolt el cas?
Sí.
I espero estar equivocat.
Pel bé de tots.
Estàs segur que no vols que et porti a casa?
No, visc a Jersey i avui ja has sortit de la teva zona de confort.
Això és veritat.
M'agradaria que ens haguéssim arriscat més en la campanya.
Per canviar el món cal ser desvergonyit i jo només soc una dona.
Sí, però blanca i rica.
- Benestant. - I famosa.
No tens res a perdre.
Si tu no pots arriscar, qui pot?
Gràcies, Marco.
Ha sigut una passada.
HOLA, BELLESES
ENCARA TENS GANA?
Recordes que havíem d'anar al Peter Luger abans d'enganxar-me de l'esquena?
Doncs, després d'un parell d'oxicodones, m'ha vingut al cap una idea:
potser serveixen a domicili.
I saps què?
Que sí.
Mare meva, però quant has demanat?
Tot.
Has demanat tot això?
- Per a mi? - Sí, per què no?
- Tu ho vals. - Mare meva, mare meva!
Espera. No sembla que tinguis mal.
M'he pres oxicodona.
No, no pots enganxar-te, fer-te una pastilla i aixecar algú.
T'has lesionat de veritat?
M'has mentit per evitar sortir?
Volia anar-hi.
De veritat.
Però què?
Per què m'has…?
Mai sortim junts.
Ni tan sols quedem. Per què?
T'avergonyeixo?
Només soc un especulador de qui la gent fa conya.
Mai he sortit amb algú com tu.
No hi estic acostumat, saps?
No atrec mirades. No soc valent.
No soc com tu.
Ho sento.
Llavors, només pots ser amb mi aquí dins?
Fora no?
Em pensava que jo t'agradava.
Ho intento, Marco. De veritat.
Me n'he d'anar.
Ei…
Espera, ei!
No ho engeguis a rodar perquè l'he cagada.
El que tenim és bo.
El que teníem.
S'ha acabat.
Espero que la conversa d'ahir no la comentis amb ningú.
La filtració és cosa teva. Jo ja tinc Islàndia.
No, em referia a l'altre tema.
El de ma mare.
No sentir-me prou bo per a ella.
He de deixar de canviar de suplements. M'estan deixant tocat de l'ala.
No pateixis per res.
Perquè hi consti,
series el fill perfecte de qualsevol mare.
- Ahir em vaig quedar esperant-te. - Em vas dir que no hi vingués.
Hauria sigut una bona manera de disculpar-te.
No podia. Tenia feina.
Ah, com no?
No vols saber què hi ha dins?
- Has…? - Un prototip de l'embalatge?
Sí, continua obrint-lo.
- És…? - Ecològic? Sí.
La primera mostra de la nova fórmula d'ombra d'ulls.
Directa del laboratori,
mesclada manualment,
de la primera sèrie.
No havia d'estar encara, però els ho he demanat i ho han fet.
Només n'utilitzo d'eco.
A vegades t'escolto, saps?
Al cap i a la fi, ets molt diferent de mi.
És insà que la feina sigui el teu llenguatge de l'amor.
Benvinguda a aquesta persona tan diferent de tu.
Ho veus, no?
Pesa massa poc.
Sense pressa.
Però és per a avui.
Que has dormit poc?
Em vaig torrar, aquesta és la part bona.
T'ha dit la Madolyn per què ens reuneixen?
No, és mal senyal?
Doncs han convocat tota l'empresa. Bo no pot ser.
Escolta…
Necessito sortir el cap de setmana.
Tens plans?
Sí, pensava anar algun dia a The Hinkle Room.
Vaja…
I no m'hi has convidat?
És que potser és millor si hi vaig tot sol.
És més fàcil conèixer tios.
Si no, em passo la nit
parlant amb tu.
Però t'agrada parlar amb mi.
Ens veiem a la reunió.
Doncs tenia raó en una cosa: el culpable no surt a les fotos.
Però m'equivocava en una altra cosa.
Donar per fet que no podies ser tu.
Per què ho vas fer?
Per donar-li bombo.
I va funcionar.
Per què no m'ho vas dir?
Per què no em vas dir tu que perdíem diners?
Perquè volia resoldre-ho jo.
Volia salvar-nos.
Saps què? T'assembles més a mi del que mai reconeixeràs.
Què més m'has ocultat?
Però vas pensar en els efectes perjudicials que podia tenir?
Hauries d'haver parlat amb mi.
Que ja no confies en mi?
Confio en mi.
Ens veiem a la reunió.
Estic segura que heu sentit
que hem estat treballant
per assegurar-nos que es du a terme la venda a Vendemiaire
amb el llançament per l'Orgull d'una campanya important.
O això pensava jo
fins ahir a la nit.
Em van convidar a una festa de drags molt especial
i, per a alegria meva, em van presentar una usuària nostra.
Vaig poder veure
on tenia col·locats els nostres productes, tota orgullosa,
perquè li importem.
On és ella en aquesta campanya?
Jo no la hi veig. I vosaltres?
Només hi veig models macos, una còpia barata
i la nostra ànsia perquè ens adorin
i ens felicitin.
Ho podem fer millor.
Les nostres usuàries es mereixen més.
Per això, el que farem és engegar-ho tot a rodar
i tornar a començar.
És a dir, que tenim una setmana
per aconseguir una cosa totalment nova.
Set dies per aprofitar la nostra veu per donar un missatge important de debò.
Sé que és demanar-vos molt.
Però, si les nostres usuàries ens posen en un pedestal,
com a mínim hem de tractar-les igual.
Espero que em feu costat.
Subtítols: Tòfol Cabeza Cáceres