Vinga, va, penya!
Tenim una setmana per tornar a començar.
La campanya de l'Orgull és a les escombraries, no era prou bona.
És a dir, tenim set dies per crear-ne una de nova completament des de zero.
Sí, serà dur.
Però sabeu què és més dur encara?
El fracàs.
Prepareu-vos per plegar tard i treballar de valent,
perquè ho aconseguirem!
DIA 1
Molt bé.
DIA 2
Molt bé, queden sis dies.
Ho aconseguirem.
Queda molt de temps.
DIA 3
Molt bé, queden cinc dies, penya!
Queda molt de temps. Menys que ahir, però prou encara.
Si treballem nit i dia, si dormim a l'oficina, si…
DIA 4
Au, va!
DIA 5
És meu!
No us rebaixeu així.
Encara podem, penya.
DIA 6
Sí, pot semblar impossible.
Inclús potser ho és.
Potser inclús podria donar-me per vençut.
Però no ho faré.
Perquè podem aconseguir-ho! Veritat?
Encara ho podem aconseguir, pe…
Encara ho podem aconseguir.
DIA 7
Aquesta vegada li agrada. Ha fet això amb els cabells, bon senyal.
També ho va fer ahir i va tornar a rebutjar la campanya.
I la que vam fer diumenge, dilluns i dissabte.
Podeu concedir-me això?
Fa sis dies que no passo per casa i porto un monyo embullat.
Necessito que li agradi.
Li he dut al Ben el seu caputxino.
Doble de cafè com a ell li agrada, sí!
- M'estic deixant els lactis. - Et duc llet d'avena.
Com va? Creus que li agrada?
Aquest matí ha fet allò dels cabells.
No ho sé, guapa.
No estic al cas de com va aquesta, com gairebé ningú.
És ella i els seus pòstits.
Bones notícies!
Ja ens falta poc.
Sé que esteu molt cansats. Déu meu, jo també.
Per experiència, sé que algunes campanyes surten rodones
i que d'altres cal treballar-les.
En aquesta ens hem passat. Les models hi surten massa amables.
Hem d'afegir-li presència i moviment.
Hem de filar més prim.
Us prometo que ho aconseguirem.
I ara, a la feina!
Tenim fins a la mitjanit.
Si no enviem el material gràfic, perilla l'entrega
als punts de venda que vam tancar fa una setmana.
Llavors, no hi haurà cap campanya.
I, llavors, ja no caldrà salvar cap marca.
Si no ho entreguem a temps, estem morts.
- D'això, res. - Molt bé, genial.
Dius el mateix cada dia,
però no parem de rebutjar campanyes perfectament bones.
Perfectament bones no vol dir perfectes.
Sé que, per a tu, últimament no he estat a l'altura,
però que t'amagués uns comptes dolents no vol dir que també m'equivoqui en això.
Hi hem de posar fi.
No siguis tan exagerat. Ens falta menys del que et penses.
Hi estaré preparat.
Ai, per cert, el wifi no funciona.
Deu ser el rúter fent-ne de les seves. Ara el reinicio.
Una altra feina que no és agradable, ni divertida, ni creativa,
però que, si ningú la fa, tot s'atura.
Jo soc el rúter.
És una metàfora.
Seràs així de distant amb el Marco per sempre més?
Només el tracto com a qualsevol altre company de feina.
- Que volgués evitar i no parlar-hi més. - Molt bé, ja ho capto.
Està amb un altre. Ha jugat amb tu, t'ha utilitzat perquè li fessin cas.
Uau, sí, continua. M'encanta reviure-ho.
Però pots continuar sent amic seu.
Ja no.
PARKER: HI ETS?
COM SIGUI. QUAN ET VINGUI BÉ. DURANT EL DIA. TRIA TU EL LLOC.
Marco, vine.
- Vine. - Què passa?
Problemes legals amb els tatus de les models?
Res que no es pugui arreglar amb maquillatge. T'he enviat l'informe.
Per què has estat tan xof?
No s'hi val l'excusa de l'estrès, sé quan estàs malament.
M'han deixat per ser femení. No en vull parlar ni pensar-hi.
- Només vull fer la feina i fer-la bé. - Bé, ja n'hi ha prou.
Has de descansar. Aquesta nit vens a casa.
- No. - No?
Qui t'ha ensenyat a parlar-li així a ta mare?
Mama, sé que només intentes cuidar-me, però…
és que jo els cuido a ells.
És la meva feina
i, mentre continuem aquí, això és més important.
Ah, molt bé. Això és de ser molt madur i independent.
Com a mare, m'encanta.
I alhora ho odio.
Mama, i si et cuido jo a tu amb uns caputxinos per a Legal?
- D'acord, bé. - Arribaran d'aquí a…
Dues hores?
Hosti, les entregues van com el cul avui.
No pots baixar i dur-los?
No vull trobar-me amb el problema que intento evitar.
Com que no vull esperar les cures durant dues hores, escolta això, d'acord?
No l'evitaràs demanant a domicili tota la vida.
Hi hem de posar fi.
M'assaltes al lavabo amb els teus plans? I sí, posem-hi fi.
Hem de posar fi a la crisi. He d'arribar a bon port.
Si us plau, m'ajudes amb ma mare?
Vols que la refreni?
Encara millor.
No, perquè crec en ella. Potser hauries de fer el mateix.
No, l'única persona en què creus és en tu mateixa.
Només vols un ascens, mentre jo he de fer de dolent i arreglar-ho tot.
Com el rúter.
Que és una metàfora.
Fa setmanes que no parlem de l'ascens.
No cal, el tens al sac. La idea d'ecològic? Au, va.
No m'ha promès res.
Però deus ser optimista al respecte, no?
Això ho dius tu, no jo.
Si tot va malament, sempre hi ha Revlon, no?
"Eh, com sap el Chad això de Revlon?" Li van trucant demanant referències.
I ara sap, sé, quina classe de persona ets en realitat.
Era un dinar i el vaig anul·lar.
Quan ma mare estava desvariant,
en el nostre pitjor moment tu buscaves com fugir.
No és tan simple. Em va fer por, però, al final, vaig fer el que tocava.
Ja, i ara vols fer el que toca?
Fes el més difícil. Digues a ma mare el que no vol sentir.
Salva l'empresa ara que encara hi ha temps.
L'esmorzar és a taula.
El millor batut i l'únic que es pot fer a la cuina de l'oficina.
No està gens malament. L'has fet tu?
L'he sacsejat i l'he abocat al got.
Encara em queda una bona estona.
Puc tornar a casa en Uber.
Això és feina meva.
Et puc fer una pregunta?
Què et diuen aquestes imatges?
Em preguntes a mi?
Per primera vegada, no tens opinió?
Et puc dir el que veig.
Hi estàs molt implicada.
Significa molt per a tu, no?
He de fer-ho bé, molta gent confia en mi.
- És com si estigués dreta en un ampit. - Confia en tu mateixa.
Fins ara, t'ha funcionat.
Madolyn, ha arribat el James.
El James?
- Que passi. - No has rebut els meus missatges?
Esmorzàvem junts, que és l'únic moment que tens.
Ai, quina…?
Quina hora és?
- He treballat tota la nit. - Ja ho veig.
Ja has esmorzat, doncs?
Això? M'ho acaba de fer el Teddy.
Només ho he abocat al got.
- M'espero fora. - D'acord.
Si m'ho haguessis dit, hauria dut alguna cosa.
- No pots treballar dia i nit així. - No, és culpa meva.
Em sap greu haver-me'n oblidat.
A la cafeteria de sota serveixen esmorzars fins a les onze.
Doncs…
Sona bastant bé.
Ah, sí?
Hola, a nom de Marco.
Et tinc.
- M'hi has esperat tot el matí? - Sí.
M'has deixat en "llegit" per tenir raó?
Sí.
Així que encara t'importo.
I tu encara m'importes.
Seran tres minuts i encara no tenen la comanda.
On vas anar aquell dia?
Vaig pirar.
Després de mentir-me, perquè et fa vergonya
el meu maquillatge, el meu aspecte, el meu glamur, jo.
D'acord.
Això està malament, ho he fet malament.
I soc el primer noi amb què surts que li resulta problemàtic?
Sí!
Doncs perquè…
ets el primer noi amb què he sortit.
Espera, què?
Com?
Eres verge?
- Et vaig…? - Ni de conya.
Era la primera vegada que la cosa començava…
a ser seriosa.
D'acord, doncs…
Tots dos tenim molt a aprendre.
Jo m'he d'acostumar a un noi que atreu mirades
i tu has d'aprendre que tothom es mereix l'oportunitat de créixer.
Em vas mentir.
I ho tornaré a fer.
- Què? - I tu també.
Però el que tenim és més fort que tot això.
I ho saps.
Mai és fàcil quan val la pena, però, quan val la pena, és genial.
A nom de Marco?
Saps el que és genial de veritat? Algú que no et menteix.
Algú que li agrades per qui ets.
Algú que sempre et fa costat.
I jo ja tenia algú així. Ha anat darrere meu tot aquest temps.
Jo l'he tractat com un amic i tu m'has tractat com una merda.
Però penso arreglar-ho. Tornaré i el recuperaré.
- Espera. - No!
Prou, hem acabat. S'ha acabat.
Per molt que la Monét X Change m'enviés centenars de roses grogues
amb una nota que digués "Al Parker li sap greu", no canviaria d'opinió.
Qui és la Monét X Change?
La millor drag-queen del món.
Si no ho saps, un altre senyal que no podem estar junts.
Me la bufa el que digui el Chad. No soc un monstre inhumà.
La Madolyn no és només un trampolí per a mi, no sempre em prioritzo jo, oi?
Respon i dona'm la raó.
Vaig identificar les línies vermelles en la primera cita, però continuo aquí.
Tu continua, a veure quant aguanto jo.
No ets un monstre inhumà.
- Però… - Però…
Has d'admetre que sempre te les apanyes per tenir opcions obertes.
Com goses? T'he donat la clau del wifi.
I si em dones el codi de la porta? Dormo allà quasi cada nit.
Si donem el codi a massa gent,
l'encarregat de l'edifici el canvia.
Compleixo les normes.
Vas fer el que tocava amb Revlon i això és el que compta.
I tornaràs a fer el que toca.
La Madolyn. La Madolyn!
Ens falta molt poc.
Sí!
Només necessitem una altra sessió amb les models.
No, no, no podem tornar a començar quan falten…
quinze hores per a l'entrega.
Ja l'has sentida.
Ho hem de fer. Hem de creure en ella.
Has de parlar amb ella, si us plau.
Si la Madolyn necessita això, li ho donarem.
No!
Potser soc l'única persona que ho pot dir o que és capaç de dir-ho,
però això no li treu importància.
No.
He fet tot el que he pogut perquè aquest procés no descarrilés,
mentre que ma mare ha fet l'impossible perquè ens llancem pel precipici.
M'he cansat de ser el seu nen moderador.
Aquest tren s'atura ara mateix.
Quan encari la realitat i prengui decisions adultes, m'hi trobarà.
Però, fins llavors,
faré vaga!
Qui s'hi suma?
No passa res.
Només fa falta un home per canviar el món.
Un home
i una bossa de Goldfish.
Tota vostra!
Gent…
No podem deixar que una persona ens retingui de fer el que hem de fer.
I no ho farà!
A la feina!
Hem convocat les models.
Tardaran 30 minuts. L'equip de foto està llest i la selecció de roba, feta.
- Hi estem preparats. - Tret del Chad i la seva vaga.
No tinguis fills, Venetia. Viuràs més temps.
Aquestes noies tenen presència.
Tant de bo tinguessin experiència.
No se'ls pot ensenyar?
Si hi ha algú que sàpiga com fer de model és la Madolyn Addison.
Jo? No.
Fa moltíssim que no faig de model.
Seria com una classe mestra.
Com fer-ho davant la càmera segons la Madolyn Addison.
És obvi que hi falta alguna cosa.
Potser ets tu.
PUJA ARA MATEIX!
Preguntaré si et necessiten al plató.
- Hola, Venetia. - Hola.
Què passa?
No havies de tornar fins a la Festa d'Activació.
He vingut a assegurar-me que n'hi haurà.
I la campanya? L'espera tothom.
Hi estem fent els últims retocs.
Estic preocupada, Venetia, i sembla que tu també.
Res que no puguem resoldre. La Madolyn ha estat una mica indecisa.
S'ha posat en pla Marie Kondo i ha llençat el que no transmetia alegria?
Sol passar.
Doncs sí, així ha sigut, però ho aconseguirem, t'ho prometo.
Per si no ho aconseguiu, estaria bé tenir un pla B.
Revisa les coses que ha descartat
i munta la millor versió final possible de la campanya.
Alguna cosa que poder entregar, per si de cas.
Perdona? Què?
No penso trair la meva mentora.
Encara que salvi la campanya i la venda?
I el teu ascens que, ves per on, et puc assegurar si fas el que toca.
Ja estic fent el que toca.
Amb la Madolyn, fins que la mort ens separi.
I no em podràs comprar amb tractes especials.
- Ens veiem a la festa. - Allà ens veurem.
Ara el vel de sang. Ara.
Està invocant el Guàrdia de l'Apocalipsi.
Cadena de llamps. Cadena de llamps!
No puc parlar. Estic saquejant.
Saquejant què, un armari?
Perquè jo d'això en sé, cari.
És un joc. És l'única manera que tinc de no pensar en la feinada
que em pot caure en qualsevol moment.
Sempre podem perdre el temps fent safareig com abans.
¿No hem fet ja…
tot això?
Sí, però, no ho sé, ho podem tornar a fer.
No?
Que no tens feina?
Sí.
Sí que en tinc.
He d'atendre dos telèfons tot solet,
perquè la nostra reina intenta salvar l'empresa i les nostres feines
mentre tu et dediques a jugar amb el teu ordinadoret.
- Busca algú que t'hi ajudi. - T'acabes d'oferir voluntari?
O aquest saqueig és més important que donar un cop de mà?
Acabes d'apel·lar a la meva ètica laboral?
No ho sé…
Acabo d'abandonar una recompensa superescassa per tu.
Tranqui, jo ho valc.
Per aquí, informàtic.
Segueix-me.
Hi hem arribat.
Has muntat tot això aquest matí?
No m'esperava menys.
I si tens set…
Potser després.
Hola!
- Hola, Madolyn! - Maca!
Llesta per ensenyar-los a fer màgia?
- Hola, senyoretes. - Hola!
M'agrada com li queda aquest color.
No, no.
Giravoltes no.
- No? - No, no.
- D'acord. - No en necessites.
Molt bé, molt bé, només has d'afluixar una mica.
- No tan brusca, molt suau. - D'acord.
D'acord?
Molt bé, sí. Així sí.
No, xata. Cap aquí.
Aquest és el teu focus, busca'l.
Sí.
Ho fa genial.
Quina meravella.
Genial. M'encanta.
- És preciós. - Ja ho tenim.
Escolta, a Legal necessitem autorització i ta mare està ocupada.
Ho sento, com si no hi fos.
Estic en vaga.
I deixaries que el teu boli travessés el piquet? A mi no m'has de demostrar res.
És una reivindicació laboral vàlida.
I ho arreglarà tot, ja veuràs.
Sento ser jo qui t'ho digui, però sense tu l'empresa no s'ha enfonsat.
No.
Però ella s'enfonsarà.
Ella? Ah…
Així que això el motiu de tot. És només una prova d'amor.
No, és una reivindicació laboral vàlida.
El meu fill marxava al quarto perquè jo hi anés.
No t'importem nosaltres,
no t'importa l'empresa, només vols demostrar que t'estima.
Veus la samarreta?
És de mon pare.
Va abandonar ma mare quan va descobrir que jo existia.
Veus el cognom?
És el seu, jo no el porto.
Porto el d'ella.
Em vaig quedar amb ella. Ho tinc tot d'ella.
Inclús els errors que he comès últimament no han sigut per mi, han sigut per ella.
Sí, estic bastant segur que m'estima.
Vull dir… Mira'm.
M'ho he guanyat.
Potser necessites massa coses d'ella. Massa aprovació, massa validació.
Potser amb això busques una cosa que no trobaràs.
Sé que acabarà venint. Sé que acabarà cedint.
Jo acabaré salvant l'empresa.
Doncs això espero, acabo de penjar el CV i ningú li fa cas,
així que…
- Amb les inicials o…? - Sí, per favor. Gràcies. Aquí i aquí.
Aquesta m'agrada.
Semblen entregades, però necessitem més opcions.
I encara semblen una mica forçades, no trobes?
- Ho puc arreglar. - Bé.
Què ha passat?
Els has ensenyat com fer-ho, tema resolt.
Venetia, han sigut models cinc minuts
i mai surt perfecte a la primera, ho hauries de saber.
I al cap de cent vegades?
Fa una setmana vaig tornar a un backstage i m'hi vaig trobar.
Em va recordar per què vaig començar: la fantasia, el glamur…
Això és el que busco ara mateix i no pararé fins que ho trobi.
I si no ho trobem?
Necessites descansar, Venetia.
Torna amb una actitud més positiva.
Què fas?
Relaxar-me.
Tan bé va la sessió de fotos?
M'actualitzo el LinkedIn?
Per on anàvem amb la campanya d'aquest matí?
Estava acabada? Faltava res?
No, només calia organitzar-la i comprimir-la per pujar-la.
Podries fer-ho si t'ho demano?
Preparar-la per pujar-la per si de cas?
Per què?
T'ho ha dit la Madolyn?
No.
Però potser ens fa falta.
Només vull tenir-la llesta.
Si us plau.
És important.
Ara ho faig.
Ai, perdona.
No sabia que hi havia algú. Buscava un lloc per esperar la Madolyn.
Doncs ja l'has trobat, home. Seu i fes-te alguna cosa.
- Compra una vocal. - D'acord.
Endavant.
Llavors, la Madolyn deixa que et quedis aquí?
Quan no hi és ella, sí. A vegades, inclús quan hi és.
Teniu bona relació?
T'ha parlat mai de mi?
No mai, perquè no seria professional.
D'acord, ja, però… Va, jo ja sé el que hi ha.
No ets només un treballador.
Ets un amic.
Sí. Suposo que sí.
I això és tot.
Veritat?
És normal preguntar, no la conec.
És difícil no sentir-te especial que la tens a prop, però no.
Només som amics.
No m'agrada preguntar, però m'alegro d'haver-ho fet.
Bé, me'n vaig corrents, però, tio, espero que coincidim.
Escolta.
Has durat bastant amb la Madolyn.
No desapareguis.
Molt bé.
No ho faré.
Mama? Passa res? Què ha passat? Em necessites?
Estic brut, dona'm cinc minuts i em preparo.
On és la revista que vam fullejar la setmana passada?
A, la British Vogue.
Sí, deu ser per aquí.
Espera. Pensava que estaves en vaga.
És veritat.
Així és.
Però, si em necessites, m'ho pots dir.
No penso abandonar.
Ni jo tampoc.
Si el rúter en fa de les seves,
seré aquí.
- Oficina de la Madolyn Addison. - Penós.
No pots respondre més ràpid? Si jo ho fes així, m'acomiadarien.
Estàs segur que series més ràpid?
Truca'm i veuràs.
No aneu tan enfeinats, veritat?
Com? Ara està tranquil, però en no res serà una bogeria.
Vine, va.
Et fa por que et superi?
- En realitat, no em necessites, oi? - I tant que sí. Eh, ho dic de veritat.
Doncs sé…
Sé que estàs amb un altre.
Ah, sí? Per això has estat tan estrany?
D'acord, ja ho saps.
Ell ja no hi és.
Ah, molt bé. I ara, què?
- És el meu torn? - Com?
No havia planejat res amb ell.
Ni amb tu. Simplement ha passat.
S'ha acabat.
Ara soc aquí.
I tu ets aquí.
No m'odiïs.
No t'odio.
Jo…
T'he desitjat des del dia que ens vam conèixer.
Parlava de tu. Pensava en tu.
He fet tot el que he pogut per entendre't i així poder ser prou bo per a tu.
Ja…
Sé què se sent.
I només et servia de suport.
Ell era prou per a tu i jo no.
- No, ell ja no hi és. - No, sí que hi és.
Ell sempre hi serà i jo mai seré ell.
I no podem ser ni tan sols amics?
És clar que no.
Per què?
Perquè…
no sé sentir-me tan a prop teu sense desitjar-te.
Per molt que te'n posis, de maquillatge, no t'aguantarà.
Hola! Què passa aquí?
- Esteu de celebració? Ho tenim? - No, estem començant, nena.
- Sí. - Ah, només estàveu socialitzant.
És clar, ens hem de conèixer.
Hem d'aconseguir que tothom es relaxi i actuï amb naturalitat, com al pub.
Veritat? Ai, més cafè.
Madolyn, disculpa. És que només ens queden quatre hores.
- Està anant molt bé. - Ja.
Però encara hem de fer-ne la tria, la revisió,
la correcció, el disseny l'aprovació i l'enviament.
Ens hi hem esforçat tant i tenim tantes opcions vàlides…
Si en triessis una, ja ho tindríem.
Què et sembla si t'aviso quan ho tingui jo?
Teniu. Què us ha semblat això?
BRITT: PREPARADA!
Una base dolenta no. Fantàstic!
És això?
El pla B.
La campanya del matí amb revisió del disseny.
Organitzada, comprimida i llesta per pujar-la als FTPs dels venedors.
És ficar-ho i enviar-ho.
- De veritat que ho vols fer? - No, no vull.
Però ho he de fer per ella.
L'estàs traint.
L'estic salvant.
Traint-la.
Estic salvant l'empresa i la venda.
Et fotrà al carrer.
Ho entendrà.
Tornarà en si.
- És com un altre Revlon, veritat? - És pitjor.
Estàs prescindint d'ella fent veure que és una bona acció.
Tu no l'has acompanyada! Només es mira el melic!
- Ajuda-la! - Ho he intentat.
Doncs intenta-ho més.
Torna a ser el tema del compromís.
Mai ho dones tot per ningú.
Sé que és complicat.
Que és difícil i que fa por.
Però sense això, no hi ha risc.
No hi ha fidelitat.
No hi ha amor.
Algú ha de fer de dolent.
No, no cal.
Tu no.
- Ah, genial. Gràcies. - De res.
- Tens un moment? - Sí, què passa?
Estic preocupada. Fa hores que ho estic.
Em pensava que ens faltava poc, però no anem enlloc, això no funciona.
Des de Disseny, han preparat un pla alternatiu.
La campanya d'aquest matí, llesta per enviar. És un pla B.
Has enviat una campanya sense el meu vistiplau?
No, no ho he fet.
Tot i que sé que és bona
i que la podem entregar a temps, només tu pots prendre la decisió.
Tot depèn de tu.
Tot va cobrar sentit l'altra nit al backstage del pub.
Com havia de ser.
Eres on tot va començar, davant d'un tocador de maquillatge.
Ens connecta a totes, ens fa sentir que tot és possible.
Tant de bo es pogués transmetre això.
Qui diu que no podem?
Podem recrear aquell tocador de maquillatge aquí
ple de vida i d'amistat, desendreçat i amb amor.
I que hi surtis tu.
No, entre tu i jo, fa més de vint anys que no faig de model.
Faria molt de soroll.
I, si no funciona, sempre hi ha un pla B.
Quin pla B?
Gent!
Ara ho hem de donar tot amb l'última campanya.
No faig broma.
Aquí va.
Sé que no teniu forces,
però, per aconseguir-ho, caldrà posar tota la carn a la graella.
Així que feu-ho!
- Perquè ho aconseguirem! - Sí!
DIRECTOR COMERCIAL
- Les fotos són al servidor. - Estic corregint-ne el color.
- Nova versió amb vistiplau de la Madolyn. - La preparo per enviar.
Ho hem aconseguit.
No, senyor.
Es veu el tatuatge de la model i l'autor està il·localitzable.
No podem fer servir cap foto on aparegui. Ho he dit a l'informe.
Te l'he enviat.
Doncs no l'he vist, ho sento.
- Què fem? Treure-les? - Canviar-les.
- Editar-les. - No hi ha temps.
- El Ben ho pot fer. - Jo?
Ets el millor informàtic que conec. Pots tapar-lo.
- Tan ràpid no. - Modificant-lo un 20%, n'hi hauria prou.
No puc. És massa, no soc tan bo.
Escolta.
Sí que ets tan bo. Si no t'ho creus tu, qui ho farà?
Cal invocar el Guàrdia de l'Apocalipsi.
Genial.
- Fet. - Sí!
Britt.
Dos minuts.
- Fet. - Envia-ho.
- Ai, no. El wifi. - Què passa?
- De nou? - Proveu-ho baix.
- Connecta't al meu mòbil. - Noranta segons.
Algú sap reiniciar el rúter?
Jo.
REINICIALITZACIÓ - EN LÍNIA
- Ha tornat. - Fes clic a "envia".
- Cinc, quatre, tres, dos… - Quatre, tres dos…
Fet!
Mare meva!
Ho hem aconseguit.
Segur que no vols venir a celebrar-ho?
Escolta, Venetia.
Això del pla B ha sigut idea teva, no?
Em pensava que t'havia de protegir.
Et trobaré a faltar aquí fora.
No serà el mateix quan tinguis el teu propi despatx.
Madolyn?
M'acabes d'ascendir?
Dona-ho per fet després de la venda.
Ara digues bona nit i ves a celebrar-ho.
- Gràcies, Madolyn. - Ves-hi.
- Beguem! - Molt bé!
Ah, si s'acaba, tinc amagada una ampolla especial.
No caldrà.
D'acord.
No necessito cap xiclet.
No t'has rentat les dents en una setmana.
De res.
- Estic orgullosa de tu. - Jo també de tu.
Lliura 3206.
El codi de la porta.
Per si te'l vols apuntar.
No pateixes. No l'oblidaré.
Has desconvocat la vaga?
Has tornat?
De moment.
Tenies raó. Treballo aquí per motius erronis.
He de deixar de viure buscant la seva aprovació.
El que necessito
ho he de buscar en una altra banda.
Ella encara no ho sap, però…
quan es faci la venda…
Te n'aniràs.
Estava amb un altre noi.
Em feia sentir que mai arribaria a ser prou bo
i que em devia a ell.
Si t'he fet sentir així,
és que soc molt pitjor que ell.
Perquè tu ets molt més bo que jo.
Si no hem de ser amics, només…
Només volia dir-te això.
I ara què?
Agafaré el tren cap a casa, dormiré tot el cap de setmana…
Casa meva és més a prop.
Si no estàs massa cansat.
Hola!
Hola?
Ets el Marco Mejia?
Que c*** és això?
He estat tota la p*** nit en aquest quarto de Jersey,
esperant un twink de Jersey per donar-li unes roses.
Saps què?
A la m**** això!
I a la m**** tu!
AL PARKER LI SAP GREU
Subtítols: Tòfol Cabeza Cáceres