‎Acum e acum, oameni buni! ‎Avem o săptămână s-o luăm de la capăt.
‎Campania Pride s-a dus pe apa sâmbetei. ‎N-a fost destul de bună.
‎Ceea ce înseamnă că avem șapte zile să ‎creăm și să livrăm una nouă de la zero.
‎Da, va fi greu.
‎Dar știți ce e și mai greu? Eșecul.
‎Așa că pregătiți-vă pentru nopți târzii ‎și muncă grea,
‎pentru că o s-o facem!
‎PRIMA ZI
‎Bine!
‎ZIUA A DOUA
‎Mai sunt șase zile. Putem reuși.
‎E destul timp.
‎ZIUA A TREIA
‎Mai sunt cinci zile, oameni buni.
‎E destul timp. ‎Mai puțin decât ieri, dar e suficient.
‎Dacă lucrăm nonstop, ‎dacă dormim la birou, dacă…
‎ZIUA A PATRA
‎Zău așa!
‎ZIUA A CINCEA
‎E a mea!
‎Puteți mai mult de atât.
‎Încă putem reuși, oameni buni.
‎ZIUA A ȘASEA
‎Da, poate părea fără speranță.
‎Poate chiar fi fără speranță.
‎Poate că sunt și eu gata să renunț. ‎Dar nu o voi face.
‎Pentru că putem reuși! Nu-i așa?
‎Încă o putem face…
‎Încă o putem face.
‎ZIUA A ȘAPTEA
‎Cred că-i place de data asta. ‎S-a jucat cu părul. E un semn foarte bun.
‎S-a jucat cu părul și ieri ‎și a anulat și campania aia.
‎Și pe cele făcute duminică și luni.
‎- Și sâmbătă… ‎- Poți să-mi lași momentul?
‎N-am mai fost acasă de șase zile. ‎Am părul într-un coc răvășit.
‎Trebuie să-i placă.
‎Ca-ya-ya, ca-ya-pu-cci-no
‎Ca-ya-ya, ca-ya
‎I-am adus lui Ben propriul cappuccino
‎Dublu, cum îi place lui, da
‎- M-am lăsat de lactate. ‎- Pot să-ți aduc lapte de ovăz.
‎- Cum e, Marco? Oare îi place? ‎- S-a jucat cu părul de dimineață.
‎Dar nu știu, dragă. ‎M-a lăsat pe dinafară acum,
‎ca pe toată lumea de aici.
‎Sunt doar ea și bilețelele alea.
‎Vești bune! Ne apropiem.
‎Știu că sunteți obosiți. ‎Dumnezeu știe că și eu sunt.
‎Dar experiența m-a învățat ‎că unele campanii vin complet formate,
‎în timp ce altele trebuie crescute.
‎Am exagerat cu asta. ‎Modelele sunt prea prietenoase.
‎Ne trebuie atitudine și mișcare.
‎Trebuie să rafinăm. ‎Vă promit că vom reuși!
‎Înapoi la treabă!
‎Avem timp până la miezul nopții. ‎Dacă nu încărcăm grafica, nu putem garanta
‎livrarea către parteneri și agenții ‎și nu va mai exista nicio campanie.
‎Nu va mai exista niciun brand de salvat.
‎Dacă ratăm termenul, murim.
‎- Ba nu. ‎- Bine, grozav!
‎Spui asta în fiecare zi, apoi continuăm ‎să renunțăm la campanii foarte bune.
‎„Foarte bun” nu înseamnă „perfect”.
‎Știu că nu mai ai încredere în mine ‎în ultima vreme,
‎dar dacă am ascuns probleme ‎și era să-ți distrug firma
‎nu înseamnă că mă înșel. ‎Trebuie să încheiem.
‎Nu mai fi așa dramatic! ‎Suntem mai aproape decât crezi.
‎Atunci aștept.
‎- Apropo, nu merge Wi Fi-ul. ‎- Routerul face figuri. Îl repornesc.
‎E încă o sarcină care nu e sexy, ‎distractivă sau creativă.
‎Dar, dacă n-o face nimeni, ‎totul se oprește.
‎Eu sunt routerul. E o metaforă.
‎Chiar o să-l excluzi pe Marco?
‎Îl tratez așa cum i-aș trata pe colegii ‎cu care nu mai vreau să vorbesc.
‎Bine. Înțeleg. Are pe altcineva. ‎Te-a dus de nas.
‎- Te-a folosit pentru atenție. ‎- Mai zi! Ador să retrăiesc totul!
‎Dar încă poți fi prietenul lui.
‎Nu mai pot fi.
‎PARKER ‎EȘTI ACOLO?
‎POATE IEȘIM LA O CAFEA. ‎CÂND VREI TU, CHIAR ȘI ZIUA. TU ALEGI.
‎Marco, vino încoace!
‎Ce e? Probleme legale ‎cu aprobarea tatuajelor modelelor?
‎Nu. Machieuza se descurcă. ‎Ai raportul pe e-mail.
‎De ce ești abătut?
‎Nu mă păcălești că ești ocupat. ‎Știu când ești supărat.
‎M-a părăsit fiindcă sunt feminin. ‎Nu vreau să discut despre asta.
‎- Vreau doar să-mi fac treaba bine. ‎- Ajunge!
‎Ai nevoie de o pauză. Vii acasă diseară.
‎- Nu! ‎- Nu?
‎Cine te-a învățat ‎să vorbești așa cu mama ta?
‎Mamă, știu că încerci să ai grijă de mine, ‎dar eu am grijă de ei.
‎Asta mi-e meseria.
‎Cât timp suntem aici, ‎asta e mai important.
‎Bine. Ce matur și independent ești!
‎Ca mamă, ador asta. ‎Dar, ca mamă, urăsc asta.
‎Mamă, ce-ar fi să te servesc ‎cu un cappuccino pentru echipa ta?
‎- Bine. ‎- Vor fi aici în…
‎Două ore? Aoleu! ‎Livrarea a fost groaznică azi.
‎Nu poți să te duci jos să le iei?
‎S-ar putea să dau de problema ‎pe care încerc s-o evit.
‎Nu vreau să aștept două ore ‎până să-mi beau cafeaua,
‎așa că ascultă la mine: nu poți ‎să te ferești de el la nesfârșit.
‎Trebuie să-i punem capăt.
‎Mă încolțești în baie cu planurile tale? ‎Da. Așa e.
‎Trebuie să încheiem munca.
‎Trebuie să ne oprim! ‎Ai putea să mă ajuți cu mama?
‎- Vrei să-i influențez decizia? ‎- Ar fi și mai bine.
‎Nu. Pentru că eu cred în ea. ‎Ar trebui să crezi și tu.
‎Nu, tu crezi doar în tine.
‎Vrei doar să fii promovată. ‎Eu trebuie să fiu ăla rău și să repar tot.
‎Ca routerul ăla, care e o metaforă.
‎N-am vorbit de promovarea mea ‎de săptămâni bune.
‎Nu e nevoie, e ca și asigurată ‎cu lansarea produselor organice. Zău așa!
‎Nu mi-a promis nimic.
‎Trebuie să fii încrezătoare ‎în șansele tale.
‎Tu ai spus-o, nu eu.
‎Și, în cel mai rău caz, ‎te așteaptă Revlon, nu?
‎„Stai! De unde știe Chad de Revlon?" ‎L-au sunat să te verifice.
‎Iar, acum, el, adică eu, știe exact ‎ce fel de om ești.
‎- A fost doar un prânz. Am anulat. ‎- Când mama o lua razna,
‎când ne era cel mai greu, ‎tu căutai o cale de scăpare.
‎Nu e atât de simplu. Eram speriată. ‎Până la urmă, am făcut ce trebuia.
‎Bine. Vrei să faci ce trebuie acum? ‎Fă ce e mai greu.
‎Spune-i mamei ceea ce nu vrea să audă.
‎Salvează firma cât încă se mai poate!
‎Micul-dejun e servit.
‎E cel mai bun și singurul smoothie ‎din bucătăria ta.
‎Nu e rău. L-ai făcut tu?
‎L-am agitat, apoi l-am turnat în pahar.
‎S-ar putea să mai stau aici o vreme.
‎- Iau un Uber spre casă. ‎- Am nevoie de muncă.
‎Pot să te întreb ceva?
‎Ce-ți spun imaginile astea?
‎Pe mine mă întrebi?
‎- Pentru prima dată, n-ai nicio părere? ‎- Să-ți spun ce văd.
‎Cât de implicată ești. ‎Ții mult la campania asta, nu?
‎Trebuie s-o fac cum trebuie. ‎Mulți se bazează pe mine.
‎- Mă simt pe marginea prăpastiei. ‎- Ai încredere în tine.
‎Ți-a mers până acum.
‎- Madolyn, James e aici. ‎- James?
‎- Să intre! ‎- N-ai primit mesajele mele?
‎Aveam planuri pentru micul-dejun. ‎Doar atunci mai ești disponibilă.
‎Cât e ceasul?
‎- Am lucrat toată noaptea. ‎- Se vede.
‎- Și se pare că ai luat deja micul-dejun. ‎- Ăsta? Teddy l-a făcut pe grabă.
‎Doar l-am turnat în pahar.
‎- Aștept afară. ‎- Bine.
‎Dacă-mi spuneai, luam ceva de mâncare.
‎- Nu poți s-o ții așa nonstop. ‎- Nu, e vina mea.
‎Iartă-mă că am uitat de micul-dejun.
‎La bufetul de jos au sendvișuri cu ou ‎până la 11:00.
‎Ei bine…
‎- Sună bine. ‎- Da?
‎- Comandă pentru Marco. ‎- Te-am prins!
‎Doamne!
‎- Ai așteptat aici toată dimineața? ‎- Da.
‎- Nu mi-ai răspuns la mesaje intenționat? ‎- Da.
‎Deci încă ții la mine și eu țin la tine.
‎Merită trei minute. Comanda nu e gata. ‎Unde ai fost?
‎Am plecat.
‎După ce ai mințit fiindcă ți-e rușine ‎cu lookul meu, cu cine sunt.
‎Asta e rău. Sunt rău.
‎Dar chiar sunt primul tău iubit ‎care are o problemă cu asta?
‎Da!
‎Pentru că ești primul cu care am „ieșit”.
‎Stai, ce?
‎Cum?
‎- Erai virgin? Te-am…? ‎- Nici pe departe!
‎Dar tu ai fost prima dată ‎când lucrurile au devenit serioase.
‎Bine. Atunci… ‎Amândoi avem multe de învățat.
‎Trebuie să mă obișnuiesc ‎cu un tip care atrage priviri
‎și trebuie să înveți că oamenii merită ‎o șansă să evolueze.
‎M-ai mințit.
‎Și am să mint din nou. ‎Și la fel vei face și tu.
‎Relația noastră e mai profundă decât atât, ‎știi bine.
‎Nu e niciodată ușor când e bine. ‎Dar când merge bine e grozav.
‎Comandă pentru Marco.
‎Știi ce e grozav? Cineva care nu te minte. ‎Cineva care te place așa cum ești.
‎Cineva care să fie mereu acolo, ‎iar eu aveam asta.
‎M-a urmărit tot timpul.
‎L-am tratat ca pe un prieten, ‎iar tu m-ai tratat ca pe un rahat.
‎Dar voi îndrepta lucrurile. ‎Mă duc să-l aduc înapoi.
‎- Stai… ‎- Nu, gata! Am terminat-o. S-a terminat.
‎Monét X Change mi-ar putea da ‎o sută de trandafiri galbeni
‎cu un banner pe care să scrie „Lui Parker ‎îi pare rău” și nu m-aș răzgândi.
‎- Cine e Monét X Change? ‎- Cel mai bun travestit din lume.
‎Faptul că nu știi e un alt semn ‎că nu putem fi împreună.
‎Nu-mi pasă ce spune Chad. ‎Nu sunt un monstru fără suflet.
‎Madolyn nu e doar o treaptă pentru mine. ‎Nu mă aleg mereu pe mine. Nu?
‎Zi mai repede că da!
‎Am prins semnalele de alarmă la prima ‎noastră întâlnire și sunt încă aici.
‎- Vreau să văd cât mai sunt eu aici. ‎- Nu ești un monstru fără suflet.
‎- Dar… ‎- Dar…
‎Trebuie să recunoști ‎că știi să-ți păstrezi opțiunile deschise.
‎Cum îndrăznești? ‎Ți-am dat parola de Wi Fi.
‎Și codul de la ușă? ‎Sunt la tine aproape în fiecare seară.
‎Dacă dăm codul prea multor oameni, ‎administratorul îl schimbă.
‎Respect regulile.
‎Ai făcut ce trebuia cu Revlon. ‎Asta contează.
‎Și vei proceda corect din nou.
‎Madolyn! Madolyn!
‎- Suntem aproape gata. ‎- Da!
‎Mai avem nevoie de o ședință cu modelele.
‎Nu… N-o putem lua de la capăt!
‎- Mai sunt 15 ore până la livrare. ‎- Ai auzit-o.
‎- Trebuie. Trebuie să credem. ‎- Trebuie să vorbești cu ea. Te rog!
‎Dacă de asta are nevoie Madolyn, o lăsăm.
‎Nu!
‎Poate că sunt singura persoană ‎care poate să spună asta sau o va spune,
‎dar nu e mai puțin important.
‎Nu!
‎Am făcut tot ce am putut să mențin ‎acest proces pe linia de plutire,
‎în timp ce mama a făcut tot ce-a putut ‎ca să ne arunce de pe o stâncă.
‎M-am săturat să fac pe conductorul.
‎Trenul se oprește acum.
‎Când va fi gata să accepte realitatea ‎și să ia decizii de adult, voi fi aici.
‎Dar, până atunci, sunt în grevă!
‎Cine e alături de mine?
‎E în regulă. E nevoie de un singur om ‎ca să schimbe lumea.
‎Un singur om…
‎și o pungă de biscuiți.
‎E a voastră acum!
‎Oameni buni…
‎nu putem lăsa pe nimeni să ne oprească.
‎Și nu-l vom lăsa!
‎Înapoi la treabă!
‎Modelele au fost rezervate. ‎Ajung în 30 de minute.
‎Setul foto e pregătit. ‎Garderoba are trei rânduri.
‎- Putem începe. ‎- Mai puțin Chad și greva lui.
‎Să nu faci copii, Venetia. ‎Vei trăi mai mult.
‎Fetele astea au atitudine.
‎- Mi-aș dori să aibă mai multă experiență. ‎- Nu pot fi antrenate?
‎Dacă e cineva care știe să fie model, ‎aceea e Madolyn Addison.
‎Eu? Nu.
‎N-am mai fost model de mult.
‎Ar putea fi cursul tău exclusiv: ‎„Pozează în stilul lui Madolyn Addison”.
‎E clar că lipsește ceva de aici. Poate tu.
‎SUS, ACUM!
‎Verific dacă au nevoie de tine ‎la ședința foto.
‎- Bună, Venetia! ‎- Bună!
‎Ce-i asta?
‎- Trebuia te întorci abia la lansare. ‎- Am venit să mă asigur că mai are loc.
‎- Unde e campania? Toți așteaptă. ‎- Acum facem ultimele retușuri.
‎Îmi fac griji, Venetia. ‎Se pare că și tu îți faci.
‎Ne descurcăm. Madolyn e puțin nehotărâtă.
‎S-a transformat în Marie Kondo?
‎Refuză tot ce nu-i aduce bucurie? ‎Se întâmplă mereu.
‎De fapt, da. Dar vom reuși. Promit.
‎Dacă nu reușiți, fă-ți un plan de rezervă.
‎Uită-te prin tot ce a refuzat Madolyn
‎și pregătește o versiune finală, ‎supremă, a campaniei.
‎Ceva suficient de bun de predat, ‎în caz de ceva.
‎Poftim?
‎- Nu-mi trădez mentorul. ‎- Chiar dacă salvezi campania și vânzarea?
‎Și promovarea ta, pe care o pot oficializa ‎dacă faci ce trebuie.
‎Fac ce trebuie.
‎Sunt de partea lui Madolyn până la final.
‎N-ai cum să mă oprești cu bunătăți.
‎- Ne vedem la petrecere. ‎- Ne vedem acolo.
‎Dă-i ‎Blood Shroud‎ acum. Acum!
‎Își cheamă Doomguardul.
‎Dă-i ‎Chain of Lightning!
‎- Nu pot vorbi. Sunt în raid. ‎- Raid unde, într-un dulap?
‎Știu câte ceva despre asta, dragă!
‎E un joc. Doar așa ‎îmi pot lua gândul de la rahatul
‎de muncă inutilă cu care mă pot trezi.
‎Putem oricând să pierdem timpul la bairam. ‎Ca pe vremuri.
‎N-am făcut deja…
‎toate astea?
‎Ba da. Dar putem să le facem din nou.
‎- Nu-i așa? ‎- N-ai treabă?
‎Ba da. Am.
‎Trebuie să răspund singur ‎la două telefoane
‎pentru regina noastră, care încearcă ‎să ne salveze firma și slujbele,
‎în timp ce tu te joci la computer.
‎- Cheamă pe cineva să te ajute. ‎- Te-ai oferit voluntar?
‎Sau micul raid e mai important ‎decât să-ți faci treaba?
‎Mi-ai pus la îndoială etica profesională?
‎Păi…
‎Mi-a scăpat un‎ item ‎extrem de rar ‎din cauza ta.
‎Nu-ți face griji. Merită. ‎Pe aici, informaticianule!
‎Urmează-mă!
‎Am ajuns.
‎Ai aranjat totul în dimineața asta? ‎Nici nu mă așteptam la altceva.
‎- Și, în caz că ți-e sete… ‎- Poate mai târziu.
‎Bună!
‎- Bună, Madolyn! ‎- Wessy!
‎Ești gata să le arăți fetelor ‎magia ta, Madolyn?
‎- Bună, doamnelor! ‎- Bună!
‎Îi vine bine culoarea.
‎Nu. Fără piruete!
‎- Nu? ‎- Nu.
‎- Bine. ‎- N-ai nevoie.
‎Bine. Trebuie să încetinim.
‎- Fără mișcări bruște. Mișcă-te lin. ‎- Bine.
‎Bine?
‎E bine. Da. Ne place.
‎Nu, scumpo, e chiar aici, ‎asta e lumina de bază. Rămâi la ea.
‎Da.
‎E grozavă.
‎E minunat!
‎E grozav! Ne place.
‎- Superb! ‎- Asta e!
‎Cei de la Juridic cer aprobarea ‎conducerii, iar mama ta e ocupată.
‎Îmi pare rău. Nu sunt aici.
‎Sunt în grevă.
‎Lasă-ți pixul să fenteze greva, ‎că doar n-ai nimic cu mine.
‎E o grevă legală.
‎Și va rezolva totul. Vei vedea.
‎Îmi pare rău să-ți spun, ‎dar locul nu se duce de râpă fără tine.
‎Nu.
‎- Dar ea se va duce. ‎- Ea?
‎Deci despre asta e vorba. ‎E doar un test al iubirii.
‎Nu, e o grevă legală.
‎Crezi că fiul meu n-a fugit niciodată ‎în camera lui sperând să fug după el?
‎Nu-ți pasă de noi sau de firmă. ‎Vrei doar să dovedești că te iubește.
‎Vezi tricoul ăla?
‎E al tatălui meu.
‎Cel care a părăsit-o pe mama ‎când a aflat că vin.
‎Vezi numele de familie? ‎E al lui, nu al meu.
‎Am luat numele ei. ‎I-am luat partea. I-am luat totul.
‎Chiar și greșelile ‎pe care le-am făcut de curând
‎nu au fost pentru mine, ci pentru ea.
‎Așa că sunt destul de sigur că mă iubește. ‎Uită-te la mine.
‎Am câștigat-o.
‎Poate ai nevoie de prea multe de la ea. ‎Prea multă aprobare, prea multă validare.
‎Poate cauți aici ceva ce nu poți găsi.
‎Știu că va veni. Știu că va ceda. ‎Eu voi salva firma.
‎Sper, fiindcă mi-am depus CV-ul ‎și nu mă caută nimeni, deci…
‎- Trec inițialele sau…? ‎- Da, te rog. Mulțumesc. Aici.
‎Îmi place cadrul.
‎Par motivate, dar avem nevoie ‎de mai multe variante.
‎Și încă par regizate. Nu crezi?
‎- Pot rezolva asta. ‎- Da.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Le-ai învățat pe fete să pozeze. ‎Am rezolvat.
‎Venetia, sunt modele de cinci minute ‎și din primele încercări nu iese perfect.
‎- Ar trebui să știi asta. ‎- Și din o sută?
‎Acum o săptămână, ‎m-am dus în culise și m-am simțit bine.
‎Mi-am amintit de ce am intrat în branșă. ‎Fantezia, eleganța…
‎Asta caut acum ‎și voi continua până o găsesc.
‎Și dacă nu o găsim?
‎Cred că ai nevoie de o pauză, Venetia. ‎Revino cu o atitudine mai optimistă.
‎- Ce faci? ‎- Mă relaxez.
‎Așa bine merge ședința foto?
‎- Să-mi actualizez profilul de LinkedIn? ‎- Cum merge campania Pride de dimineață?
‎E gata? A mai rămas ceva?
‎Nu. Trebuie să fie organizată ‎și comprimată pentru încărcare.
‎Crezi că poți face asta pentru mine?
‎Să pregătești încărcarea? ‎Pentru orice eventualitate.
‎De ce? O vrea Madolyn?
‎Nu. Dar s-ar putea să avem nevoie de ea.
‎Vreau să fie gata.
‎Te rog. E important.
‎Mă apuc de treabă.
‎Scuze. N-am vrut să deranjez. Caut să stau ‎undeva cât Madolyn își face treaba.
‎Ai găsit locul, frate. Ia loc și bea ceva!
‎- Stăm la o vorbă. ‎- Bine.
‎Poftim!
‎Madolyn te lasă să te instalezi aici?
‎Când nu e aici, da. ‎Uneori, chiar și când e.
‎Cât de apropiați sunteți? ‎Vorbește vreodată despre mine?
‎N-ar vorbi niciodată. ‎Ar fi neprofesionist.
‎Bine, dar înțeleg ce se întâmplă. ‎Nu ești doar angajatul ei.
‎Îi ești prieten.
‎- Da. Da, cred că sunt. ‎- Și asta e tot ce se întâmplă aici, nu?
‎Am dreptul să întreb. Sunt tipul nou.
‎E greu să nu te simți special ‎când e în preajma ta.
‎Dar nu. Suntem doar prieteni.
‎Nu mi-a plăcut să te întreb asta, ‎dar mă bucur c-am făcut-o.
‎O să plec, dar sper să ne mai vedem.
‎Auzi?
‎Ai rezistat mult cu Madolyn.
‎Nu pleci nicăieri.
‎Așa e. Nu plec.
‎Mamă? Ce e? Ce s-a întâmplat? ‎Ai nevoie de mine?
‎- Sunt unsuros. Revin în cinci minute. ‎- Unde e revista la care ne uitam?
‎„Vogue”, varianta britanică? ‎E pe aici, pe undeva.
‎Stai. Credeam că ești în grevă.
‎Așa e. Sunt.
‎Dar, dacă ai nevoie de mine, ‎poți să-mi spui.
‎Nu renunț.
‎Nici eu.
‎Dar, dacă routerul face figuri, ‎mă găsești aici.
‎- Biroul lui Madolyn Addison. ‎- Jalnic!
‎Atât îți ia să răspunzi la telefon? ‎Dacă eu răspund așa, zbor.
‎- Crezi că mă întreci? ‎- Sună-mă și vei afla.
‎- Nu e prea aglomerat pe aici, este? ‎- E liniște acum, dar o să fie nebunie.
‎Haide. Bagă! ‎Ți-e teamă că o să fur coroana?
‎- Nu ai nevoie de mine, corect? ‎- Ba am.
‎Vorbesc serios.
‎Eu…
‎Știu despre celălalt tip.
‎Da? De asta te-ai purtat ciudat ‎săptămâna asta!
‎Bine. Deci știi.
‎A plecat.
‎- Minunat! Și ce? Acum e rândul meu? ‎- Ce?
‎Nu voiam să mă combin cu el.
‎Sau cu tine. Pur și simplu s-a întâmplat.
‎S-a terminat. Acum sunt aici.
‎Și tu ești aici.
‎Nu mă urî!
‎Nu te urăsc.
‎Te…
‎Te-am dorit de când ne-am cunoscut.
‎Am vorbit de tine. M-am gândit la tine. ‎Am făcut tot ce am putut ca să te înțeleg,
‎ca să fiu suficient pentru tine.
‎Da…
‎- Știu cum e. ‎- Însă tot timpul am fost doar de rezervă.
‎El a fost de ajuns, iar eu, nu.
‎- Nu, dar nu mai e în… ‎- N-a dispărut.
‎Va fi mereu acolo, ‎iar eu nu voi fi niciodată el.
‎- Deci nu putem fi nici măcar prieteni? ‎- Normal că nu.
‎- De ce? ‎- Pentru că…
‎Nu știu cum să fiu apropiat de tine ‎și să nu te vreau.
‎Nu cred că machiajul se va lipi de asta.
‎Ce se întâmplă aici?
‎- Sărbătorim? Ne-a ieșit? ‎- Abia am început.
‎- Da. ‎- Deci doar ați socializat?
‎Nu! Începem să ne cunoaștem.
‎Vrem să știm ‎că toată lumea e naturală și calmă,
‎ca la bar, nu?
‎Și mai multă cafea.
‎Madolyn, îmi pare rău. ‎Mai avem doar patru ore.
‎- Merge bine. ‎- Da.
‎Trebuie să alegem copiile, ‎să revizuim textul,
‎să corectăm, ‎să proiectăm, să aprobăm, să livrăm…
‎Am muncit din greu ‎și avem deja multe opțiuni bune.
‎- Dacă alegi una acum, suntem gata. ‎- Ce-ar fi să te anunț când sunt eu gata?
‎Aș… Ce părere ai de asta?
‎BRITT ‎E GATA!
‎Fără fond de ten urât! Fantastic!
‎- Asta e tot? ‎- Bun-venit la planul B!
‎E toată campania ‎de la evaluarea de dimineață.
‎Organizată, comprimată…
‎și gata să fie livrată ‎pe FTP-ul furnizorilor.
‎Îl bagi și-i dai drumul.
‎- Chiar vrei să faci asta? ‎- Nu. Dar trebuie, pentru binele ei.
‎- O trădezi. ‎- O salvez…
‎trădând-o.
‎- Salvez firma și vânzarea. ‎- Te va concedia.
‎Va înțelege. Se va răzgândi.
‎- Se repetă povestea cu Revlon, nu? ‎- E mai rău.
‎O faultezi ‎sub pretextul că faci o faptă bună.
‎Dar n-ai fost acolo cu ea! E căpoasă!
‎- Ajut-o! ‎- Am ajutat-o.
‎Atunci ajut-o mai mult!
‎Iar treaba cu angajamentul.
‎Nu te implici cu totul.
‎Știu că e complicat.
‎E greu. E înfricoșător.
‎Dar, fără acel salt, nu există risc.
‎Nu există loialitate.
‎Nu există iubire.
‎- Cineva trebuie să fie personaj negativ. ‎- Ba nu.
‎Nu tu.
‎- Grozav! Mulțumesc! ‎- Da.
‎- Madolyn, ai o clipă? ‎- Sigur. Ce e?
‎Sunt îngrijorată. De ore întregi.
‎Credeam că suntem aproape, ‎dar nu ajungem nicăieri și nu merge.
‎Echipa de design a făcut ‎un plan de rezervă.
‎E gata de livrare campania de dimineață. ‎E planul B.
‎- Ai livrat campania fără aprobarea mea? ‎- Nu. Am oprit-o.
‎Chiar dacă e o campanie bună ‎și o putem livra la timp,
‎doar tu poți face alegerea asta.
‎Totul depinde de tine.
‎Totul a avut sens în seara aceea, ‎în culisele barului.
‎Sigur că a avut sens.
‎Te întorseseși unde a început totul. ‎La masa de machiaj.
‎Ne leagă pe toate. ‎Ne face să simțim că orice e posibil.
‎Aș vrea să pot pune experiența asta ‎într-o sticlă.
‎De ce nu putem?
‎Putem recrea masa de machiaj, ‎plină de viață și de prietenie,
‎cu dezordine și cu dragoste.
‎Te putem pune la ea.
‎Nu. Între noi fie vorba, ‎n-am mai fost model de peste 20 de ani.
‎Ar face multe valuri.
‎Dacă nu merge, există planul B.
‎Ce plan B?
‎Oameni buni!
‎Mergem înainte cu toată viteza ‎cu ultima campanie.
‎Nu e o glumă. Asta e.
‎Știu că sunteți epuizați, ‎dar va trebui să dați tot ce puteți.
‎- Așa că dați totul! Pentru că o vom face! ‎- Da!
‎CHAD ADDISON ‎DIRECTOR DE VÂNZĂRI
‎- Pozele au ajuns pe server. ‎- Acum corectez culoarea.
‎- Noul text e gata. Aprobat de Madolyn. ‎- Le împăturesc pentru vânzare.
‎Chiar am reușit!
‎Ba nu.
‎Tatuajul modelului nu s-a aprobat. ‎Nu am dat de artist.
‎Nu putem folosi pozele în care apare. ‎Totul e în raport.
‎Ți l-am trimis.
‎Mi-a scăpat. Scuze. ‎Ce facem acum? Scăpăm de ele?
‎- Modifică! ‎- Editează!
‎Nu e timp!
‎- Ben poate. ‎- Pot?
‎Ești cel mai bun pe computer.
‎- Le poate edita. Știu. ‎- Nu așa rapid.
‎Avem nevoie să fie modificat doar 20%.
‎Nu pot. E prea mult. Nu sunt atât de bun!
‎Hei!
‎Ești atât de bun. ‎Și, dacă tu nu crezi, cine s-o facă?
‎E timpul să-mi chem Doomguardul.
‎Grozav!
‎- Gata! ‎- Da!
‎Britt!
‎Două minute!
‎- Gata! ‎- Trimite!
‎- Aoleu! A picat Wi Fi-ul! ‎- Încearcă rețeaua de jos!
‎- Conectează-te la mobilul meu! ‎- 90 de secunde.
‎- Știe cineva să reseteze routerul? ‎- Știu eu!
‎REPORNIRE ‎REȚEA REPORNITĂ
‎- A revenit! ‎- Trimite!
‎- Cinci, patru, trei, doi… ‎- Patru, trei, doi…
‎Gata!
‎Da! Doamne!
‎Am reușit.
‎Sigur nu vrei să vii să sărbătorim?
‎Spune-mi, Venetia. ‎Planul B a fost ideea ta, nu?
‎Credeam că trebuie să te protejez.
‎O să-mi fie dor de tine dincolo de ușă.
‎N-o să mai fie la fel ‎cu tine în biroul tău.
‎Madolyn…
‎M-ai promovat?
‎E oficial după ce se încheie vânzarea.
‎Acum, spune noapte bună ‎și du-te să sărbătorești.
‎- Mulțumesc, Madolyn… ‎- Du-te!
‎- Să bem! ‎- Bine!
‎Și, dacă rămânem fără, ‎mai am o sticlă specială ascunsă.
‎- Cred că ne descurcăm. ‎- Bine.
‎- Nu-mi trebuie gumă. ‎- Nu te-ai spălat pe dinți.
‎Ai nevoie, crede-mă.
‎Cu plăcere.
‎- Sunt mândră de tine. ‎- Și eu.
‎#3206.
‎Ăsta e codul de la ușă, ‎în caz că vrei să-l notezi.
‎Nu-ți face griji. N-o să uit.
‎- S-a terminat greva? Te-ai întors? ‎- Deocamdată.
‎Ai avut dreptate. ‎Sunt aici din motive greșite.
‎Trebuie să încetez să trăiesc ‎căutând aprobarea ei.
‎Trebuie să găsesc ‎în altă parte ceea ce-mi trebuie.
‎Ea nu știe încă, ‎dar, după ce se încheie vânzarea…
‎Pleci.
‎A mai fost un tip.
‎M-a făcut să simt că nu voi fi ‎niciodată destul de bun…
‎și că trebuie să depun efort pentru el.
‎Dacă eu te-am făcut să simți asta, ‎sunt mult mai rău decât el.
‎Pentru că ești mult mai bun decât mine.
‎Dacă nu putem fi nici prieteni…
‎voiam să-ți spun asta.
‎Ce urmează?
‎Mă duc cu trenul acasă ‎și dorm tot weekendul.
‎Eu stau mai aproape.
‎Dacă nu ești prea obosit.
‎Alo?
‎E cineva?
‎Ești Marco Mejia?
‎Ce e comanda asta?
‎Am stat toată noaptea ‎într-un dormitor din Jersey,
‎așteptând să-i dau trandafiri ‎unui gay din Jersey?
‎Știi ce?
‎Căca-m-aș pe asta!
‎Și căca-m-aș pe tine!
‎LUI PARKER ÎI PARE RĂU
‎Subtitrarea: Bogdan Oprea