Nu gäller det! Vi har en vecka på oss, och nu börjar vi om på nytt.
Pride-kampanjen ligger på skräphögen. Den var inte bra nog.
Vi har alltså sju dagar på oss att skapa en helt ny reklamkampanj.
Ja, det kommer att bli tufft.
Men vet ni vad som är ännu tuffare? Att misslyckas.
Var beredda på sena kvällar och hårt arbete, för nu smäller det!
DAG ETT
DAG TVÅ
Sex dagar kvar. Det här klarar vi.
Det är gott om tid.
DAG TRE
Fem dagar kvar, gott folk. Mindre än igår men fullt tillräckligt.
Vi måste bara jobba dygnet runt, sova vid våra skrivbord…
DAG FYRA
Kom igen!
DAG FEM
Den är min!
Ni kan bättre än så här.
Vi klarar det här, gott folk.
DAG SEX
Läget kan tyckas hopplöst.
Det är kanske hopplöst.
Jag är kanske också redo att ge upp. Men det gör jag inte.
För jag vet att vi klarar det här. Eller hur?!
Vi klarar det här.
DAG SJU
Jag tror att hon gillar den. Hon gjorde så där med håret.
Det gjorde hon igår också, men ratade kampanjen ändå.
Hon ratade den i söndags, måndags och lördags också.
Kan du låta mig vara? Jag har inte varit hemma på sex dagar.
Min knut är förstörd. Hon måste bara gilla den här.
Här kommer jag med Bens cappuccino
En dubbel är det, precis som han vill ha den
-Jag dricker inte mjölk. -Jag kan ordna havremjölk.
-Tror du att hon gillar den, Marco? -Hon gjorde det där med håret.
Men hon avslöjar inget för mig. Det är samma för oss alla.
Hon är ensam med sina gula lappar.
Goda nyheter, allihop! Det börjar arta sig.
Jag vet att ni är trötta. Det är sannerligen jag med.
Men jag har lärt mig att vissa kampanjer är fulländade redan från början
medan andra behöver få växa fram.
Vi gick för långt. Modellerna ser för mjäkiga ut.
Vi måste få in mer attityd och rörelse.
Vi måste få till detaljerna, men det lovar jag att vi gör!
Då kan ni återgå till arbetet.
Vi har till midnatt på oss, mamma. Om vi inte har laddat upp bilderna då
får inte våra samarbetspartner det vi lovade för flera veckor sen.
Då blir det ingen kampanj och företaget är bortom räddning.
Missar vi vår deadline är det kört.
-Nej, det är det inte. -Okej, vad bra.
Men det säger du varje dag och fortsätter rata hyfsade kampanjer.
"Hyfsad" är inte samma som "perfekt".
Jag vet att min stjärna är i dalande hos dig på sistone.
Men bara för att jag nästan ruinerade företaget måste jag inte ha fel nu.
Vi måste bli klara.
Var inte så dramatisk. Vi är närmare än du tror.
Då avvaktar jag.
Vi har förresten inget internet.
Det är nog bara routern igen. Jag startar om den.
Ännu en uppgift som varken är sexig, kul eller kreativ.
Men om ingen gör det stannar allt upp.
Jag är routern. Det var en metafor.
Så du tänker dissa Marco?
Jag behandlar alla som jag aldrig mer vill prata med på samma sätt.
Okej, jag fattar.
Han har kille. Han lekte med dig.
-Han ville bara ha bekräftelse. -Fortsätt gärna, jag njuter.
Du kan ändå vara hans vän.
Inte längre.
ÄR DU DÄR?
VILL DU TA EN KAFFE? NÄR SOM HELST. DU KAN FÅ VÄLJA STÄLLE.
Marco? Följ med mig.
Vad har hänt? Fick vi inte tillstånd för modellens tatueringar?
Det kan sminkösen ordna. Jag har mejlat dig. Hör på.
Varför har du varit så ledsen i veckan? Skyll inte på att det är stressigt.
Jag har blivit dumpad. Men jag vill varken diskutera eller tänka på det.
Jag vill fokusera på jobbet.
Nu får det räcka. Du behöver en paus och kommer hem ikväll.
-Nej. -Nej…?
Säger man så till sin mamma?
Jag vet att du bara vill ta hand om mig, men jag tar hand om dem.
Det är mitt jobb. Så länge vi jobbar här är det viktigare.
Det låter väldigt moget och självständigt av dig.
Sånt älskar en mor att höra. Men avskyr också att höra.
Vad sägs om att jag tar hand om dig genom att ordna cappuccino åt juristerna?
Den kommer om…
två timmar?! Jisses. Leveranserna går inte snabbt idag.
Kan du inte gå ner och hämta dem?
Jag riskerar springa på det där problemet.
Jag vill inte vänta i två timmar på mitt koffein.
Så lyssna nu på mig: Du kan inte undvika honom för all framtid.
Det här kan inte fortsätta.
Att du överfaller mig på toaletten? Det har du rätt i.
Vi måste få ett slut på det här. Kan du snälla hjälpa mig med mamma?
-Få henne att sansa sig? -Det vore grymt.
Nej. Jag tror på henne. Det borde du också göra.
Den enda du tror på är dig själv.
Du vill bara bli befordrad. Jag får ta all skit och lösa alla problem.
Som den där routern. Det är en metafor.
-Vi har inte diskuterat nån befordran. -Den är redan klar.
-Efter den ekologiska serien? Kom igen! -Hon har inte lovat mig nåt.
Men du måste tro på dina chanser.
Det får stå för dig.
I värsta fall kan du alltid gå till Revlon.
"Hur känner Chad till det?" Revlon ringde honom för att fråga om dig.
Så nu vet han, alltså jag, precis vilken typ du är.
De ville äta lunch. Jag ställde in.
När det såg som mörkast ut för mamma försökte du bara smita härifrån.
Det är inte så enkelt. Jag var rädd men gjorde det rätta i slutändan.
Vill du göra det rätta nu också? Gör det svåra.
Säg det som min mamma inte vill höra.
Rädda företaget medan det finns nåt att rädda.
Frukosten är serverad.
Den bästa och enda smoothie ditt kontor har att erbjuda.
-Inte illa. Har du gjort den själv? -Jag skakade den och hällde upp den.
Jag blir nog kvar ett tag till.
-Jag kan ta en Uber hem. -Jag behöver arbeta.
Får jag fråga dig en sak?
Vad säger de här bilderna dig?
Frågar du mig?
-Har du plötsligt inget att säga? -En sak märks tydligt:
Att du ger allt för det här. Kampanjen måste betyda mycket.
Den måste bli bra. Många räknar med mig.
-Det känns som att stå vid ett stup. -Du ska lita på dig själv.
Det har funkat för dig hittills.
-Madolyn? James är här. -James?
Släpp in honom.
Fick du inte mitt sms? Vi ska äta frukost. Enda tiden på dagen du är tillgänglig.
Vad är klockan?
-Jag har jobbat hela natten. -Jag ser det.
-Du tycks redan ha ätit frukost. -Teddy slängde ihop de här.
Jag hällde faktiskt bara upp dem.
-Jag väntar utanför. -Okej.
Om du hade sagt det här kunde jag ha tagit med mig nåt.
-Du kan inte jobba dygnet runt. -Nej, felet är mitt.
Förlåt att jag glömde vår frukost.
De serverar äggmackor till klockan elva här nere.
Jaha.
-Det låter ganska bra. -Gör det?
Hej, jag hade beställt. Marco.
Där fick jag dig.
-Har du väntat här hela förmiddagen? -Ja.
-Vägrar du svara av en anledning? -Ja.
Då bryr du dig fortfarande om mig. Och jag bryr mig om dig.
Tre minuter kan jag väl få? Din beställning är inte klar.
Vart tog du vägen?
Jag försvann…
efter att du ljög för mig och skämdes för hur jag ser ut och vem jag är.
Okej, det var dumt. Jag är dum.
Men är jag verkligen den första du dejtar som har det problemet?
Ja!
Du är… typ den första killen jag… dejtar.
Vad sa du?!
Hur…?
-Var du oskuld? Var det jag…? -Inte en chans.
Men du var den första jag var… seriös med.
Okej. Då… har vi båda mycket att lära oss.
Jag måste vänja mig vid nån som får många blickar.
Och du måste inse att alla förtjänar en chans att växa.
Du ljög för mig.
Jag kommer att ljuga igen. Du också.
Men det vi har går djupare än så, och det vet du.
Det är aldrig lätt när det är bra. Men när det är bra är det grymt.
Beställning till Marco.
Vet du vad som är ännu bättre? Nån som inte ljuger.
Nån som gillar dig för den du är och alltid ställer upp. Det hade jag.
Han ville ha mig, men jag såg honom som en vän medan du behandlade mig som skit.
Men jag ska lösa det här. Jag ska vinna tillbaka honom.
-Vänta lite. -Nej, det är över mellan oss.
Monét X. Change skulle kunna ge mig hundra gula rosor med ett band
där det stod "Parker ber om ursäkt" utan att jag ändrar mig.
-Vem är Monét X. Change? -Världens bästa dragqueen.
Att du inte vet det är ännu ett tecken på att vi inte hör ihop.
Jag struntar i vad Chad säger. Jag är inget själlöst monster.
Madolyn är ingen språngbräda för mig. Jag tänker väl inte bara på mig själv?
Säg att jag har rätt.
Jag såg alla varningssignaler på första dejten men är kvar.
-Frågan är hur länge jag blir det. -Du är inte ett själlöst monster.
Men…
Du måste hålla med om att du gillar att ha valmöjligheter.
Du har faktiskt mitt wifi-lösenord.
När får jag portkoden? Jag är där nästan varje dag.
Om vi lämnar ut koden för ofta så ändrar de den bara.
Jag följer bara reglerna.
Du gjorde rätt med Revlon. Det är det viktiga.
Du kommer att göra det rätta igen.
Madolyn… Madolyn!
Vi är nästan där.
Men vi behöver plåta modellerna en gång till.
Nej… Vi kan inte börja om. Inte med…
-…femton timmar till leverans. -Du hörde vad hon sa.
-Vi måste tro att det kan gå. -Du måste prata med henne. Snälla.
Om det här är vad Madolyn behöver ska hon få det.
Nej!
Jag är kanske den enda här som kan och vågar säga ifrån.
Men det gör inte vad jag säger mindre viktigt. Nej!
Jag har gjort allt jag kan för att hålla projektet på rätt spår.
Min mor har gjort allt hon kan för att ta med oss utför stupet!
Jag är trött på att vara hennes lilla konduktör!
Det här tåget stannar nu.
När hon är redo att bete sig som en vuxen kan hon räkna med mig.
Men till dess går jag ut i strejk!
Vem vill haka på?
Det gör inget. Det krävs bara en person för att förändra världen.
En person…
och en påse guldfiskkex.
Lycka till med henne!
Hör ni…
Vi kan inte låta en person hindra oss från att utföra vår uppgift.
Det gör vi bara inte.
Återgå till arbetet!
Modellerna kommer om 30 minuter.
Fotoutrustningen är ordnad och vi har gott om klädesplagg.
-Vi är redo. -Alla förutom Chad som strejkar.
Skaffa aldrig barn. Då lever du längre.
De här tjejerna har attityd.
Men jag önskar att de var mer erfarna.
Kan man inte lära upp dem?
Är det nån som vet hur en fotomodell gör så är det Madolyn Addison.
Jag? Nej…!
Jag har inte varit modell på bra länge.
Det blir en lektion i hur man poserar i bästa Madolyn Addison-stil.
Det är uppenbarligen nåt som saknas. Kanske är det du.
ÖVERVÅNINGEN, NU!
Jag kollar om nån behöver dig.
-Hej, Venetia. -Hej. Vad är det nu?
-Du skulle komma först på lanseringen. -Jag vill se om det blir nån lansering.
-Var är kampanjen? Alla väntar. -Vi gör vissa finjusteringar.
Jag är orolig, Venetia. Det ser du också ut att vara.
Det är ingen fara. Madolyn har bara lite svårt att bestämma sig.
Gör hon som Marie Kondo och kastar ut allt som inte sprider glädje? Det är vanligt.
Ja, så är det faktiskt. Men jag lovar att vi blir klara i tid.
Om ni ändå inte blir det bör ni ha en reservplan.
Ta materialet som Madolyn har ratat och sätt ihop bästa möjliga kampanj.
Nåt som är bra nog att lämna in, för säkerhets skull.
Ursäkta mig, men vad säger du?
-Jag hugger inte min mentor i ryggen. -Även om det räddar kampanjen?
Och ger dig din befordran, som blir ett faktum om du gör det rätta.
Jag gör redan det rätta.
Jag står bakom Madolyn i vått och torrt. Ingen morot du lockar med kan ändra mig.
-Vi ses på festen. -Det gör vi.
Blood Shroud nu.
Han tillkallar The Doomguard.
Chain of Lightning. Nu!
Jag hinner inte prata, jag plundrar.
Plundrar du en garderob? I så fall kan jag hjälpa till, hjärtat.
Jag spelar för att slippa tänka på all skit jag tvingas jobba på här.
Vi kan alltid prata lite strunt som vi brukade göra.
Har vi inte redan…
gjort den grejen?
Jo, men vi kan väl göra det igen.
-Eller? -Har inte du nåt att göra?
Jo, det har jag.
Jag ska passa två telefoner helt ensam.
Vår drottning försöker rädda företaget och våra jobb…
medan du bara sitter och spelar dator.
-Be nån om hjälp. -Anmäler du dig frivilligt?
Eller är det viktigare att plundra än att göra rätt för sig?
Ifrågasätter du min arbetsmoral?
Jag menar…
-Jag gav upp ett värdefullt byte för dig. -Ingen fara, det är jag värd.
Den här vägen, datorpojken. Följ med mig.
Här har vi det.
Ordnade ni allt det här på en förmiddag? Precis vad jag förväntar mig.
-Du är kanske törstig. -Kanske senare.
Är du redo att visa tjejerna vad du går för?
-Hej, mina damer. -Hej.
Hon passar i den färgen.
-Nej, vi snurrar inte. -Inte det?
Du behöver inte det.
Okej, du behöver ta det lite långsammare.
Inte så ryckigt. Mjuka rörelser. Okej?
Det var bra. Det gillar vi.
Nej, gumman. Här borta. Håll dig i huvudljuset.
Javisst! Hon är jättebra. Strålande.
Underbart! Det gillar vi.
-Jättefint. -Där har vi det.
Hej. Vi behöver en underskrift, och din mamma är upptagen, så…
Tyvärr. Jag är inte här.
Jag strejkar.
Kan din penna ta ledigt från strejken eftersom det inte är mig du är sur på?
Det här är en helt legitim aktion.
Den kommer att lösa allt.
-Vi står inte direkt och faller med dig. -Nej.
Men det gör hon.
Hon…
Nu förstår jag vad det handlar om. Du sätter hennes kärlek på prov.
Nej, det är en helt legitim aktion.
Son när min son sprang iväg i hopp om att jag sprang efter?
Du bryr dig inte om oss eller företaget. Du vill bara ha hennes kärlek.
Ser du den där tröjan?
Den var pappas. Mannen som lämnade mamma när hon blev gravid med mig.
Ser du efternamnet? Det är hans, inte mitt.
Jag tog hennes namn. Jag tog hennes parti. Jag tog allt av henne.
Till och med mina misstag på sistone har varit för hennes skull.
Jag är rätt säker på att hon älskar mig. Se bara på mig.
Jag har förtjänat det.
Du kanske vill ha för mycket av henne. Hennes godkännande och bekräftelse.
Du kanske söker nåt du inte kan få här.
Jag vet att hon ger sig till slut. Jag kommer att rädda företaget.
Hoppas det, för jag har redan skickat runt mitt cv utan att få napp.
-Räcker det med mina initialer? -Javisst, här.
Den bilden gillar jag. De har bra närvaro, men vi behöver fler alternativ.
-Och känns det inte lite väl arrangerat? -Det kan jag ordna.
Vad är problemet? Du lärde tjejerna att posera. Vi lyckades.
De har nyss blivit modeller. Det blir inte perfekt på första försöket.
Men efter hundra, då?
Jag träffade dem bakom scenen för ett tag sen. Det kändes bra.
Det påminde mig om att jag startade eget för glamourens skull.
Det är den jag jagar, och jag ger mig inte förrän jag hittar den.
Tänk om vi inte gör det.
Du behöver en paus, Venetia. Kom tillbaka med mer positiv attityd.
-Vad håller du på med? -Kopplar av.
Går plåtningen så bra?
-Ska jag uppdatera mitt LinkedIn-konto? -Var stod vi med kampanjen i morse?
Var den klar, eller saknades det nåt?
Nej, den behövde bara organiseras och komprimeras inför uppladdningen.
Skulle du kunna ordna det åt mig?
Förbereda den för uppladdning. För säkerhets skull.
Varför det? Vill Madolyn det?
Nej.
Men vi kan behöva den.
Jag vill bara ha den klar.
Snälla? Det är viktigt.
Jag sätter igång.
Ursäkta om jag stör. Jag letar efter nånstans att vara medan Madolyn jobbar.
Då har du kommit rätt. Sätt dig, ta nåt att dricka och köp en vokal.
Varsågod.
Låter Madolyn dig hänga här?
Ja, när hon inte är här. Ibland även när hon är det.
Hur nära varandra står ni? Pratar hon nånsin om mig?
Det skulle hon aldrig göra. Det vore oprofessionellt.
Okej, men jag ser hur det ligger till. Du är inte bara anställd av henne.
Du är hennes vän.
Ja, jag förmodar det.
Men det är allt du är, va? Det är en rimlig fråga. Jag är ny här.
Man känner sig ofta speciell när hon är i närheten.
Men nej… vi är bara vänner.
Jag avskyr att behöva fråga men är glad att jag gjorde det.
Nu måste jag sticka, men jag hoppas att vi ses igen.
Du…
Du har blivit kvar länge med Madolyn.
Du försvinner inte.
Det har du rätt i. Det gör jag inte.
Mamma? Vad har hänt? Behöver du mig?
Ge mig fem minuter så är jag på banan.
Var är den där tidningen vi tittade i förra veckan?
Brittiska Vogue? Den ska vara här nånstans.
Men vänta nu. Jag trodde att du strejkade.
Det stämmer. Det gör jag.
Men om du behöver mig är det bara att fråga.
Jag ger inte upp.
Det gör inte jag heller.
Om routern börjar krångla igen… så är jag här.
-Madolyn Addisons kontor. -Patetiskt.
Om jag hade svarat lika långsamt skulle jag få sparken.
-Tror du att du kan slå mig? -Ring mig så får vi se.
Det är ganska lugnt här, va?
Det är kanske lugnt nu, men det kan explodera när som helst.
Kom igen, ring nu. Är du rädd att förlora kronan?
-Du behöver knappast mig. -Det är väl klart.
Jag menar det.
Jag… känner till den andra killen.
Gör du det? Det är alltså därför du har varit så konstig hela veckan.
Han är historia.
Härligt. Så nu är det alltså min tur?
Jag planerade inte att träffa honom.
Eller dig. Det bara hände.
Men han är historia. Jag är här nu.
Du är här nu.
Hata mig inte.
Jag hatar inte dig.
Jag…
Jag har drömt om att få dig sen första dagen vi träffades.
Jag pratade om dig. Tänkte på dig.
Jag försökte lära mig allt om dig för att bli bra nog åt dig.
Jag…
-Jag vet hur det känns. -Men jag var bara din reserv.
Han dög, men det gjorde inte jag.
-Men han är historia. -Nej, det är han inte.
Han kommer alltid att stå i vägen. Jag blir aldrig som han.
-Kan vi inte vara vänner åtminstone? -Naturligtvis inte.
-Varför inte? -Därför att…
Jag kan inte vara nära dig utan att vilja ha dig.
Jag tror inte att nåt fastnar på det där.
Vad händer här inne?
-Firar ni? Är vi klara? -Nej, vi har bara börjat.
-Så ni sitter bara och umgås? -Vi lär känna varandra.
Det är viktigt att alla är lika naturliga och avslappnade som i baren.
Vi behöver mer kaffe.
-Vi har bara fyra timmar på oss, Madolyn. -Det här går jättebra.
Vi måste välja bilder, slutföra texterna, kontrollera, godkänna och leverera.
Vi har arbetat jättehårt och har redan goda alternativ.
Om du väljer ett av dem är vi klara.
Vad sägs om att jag meddelar dig när jag är klar?
Varsågod. Vad tyckte ni?
DET ÄR KLART!
Fantastiskt!
-Har du allt där? -Här har vi reservplanen.
Hela kampanjen som den såg ut i morse.
Organiserad, komprimerad och redo att levereras till återförsäljarnas FTP.
Koppla in den så är det klart.
-Vill du verkligen göra det här? -Nej, det vill jag inte.
Men jag måste, för hennes skull.
-Du går bakom ryggen på henne. -Jag räddar henne.
Genom att gå bakom hennes rygg.
Jag räddar företaget och försäljningen av det.
-Hon kommer att ge dig sparken. -Hon kommer att förstå. Till slut.
-Det här är som med Revlon, va? -Det är ännu värre.
Du kör över henne men låtsas göra henne en tjänst.
Du vet inte hur hon är! Hon har huvudet under armen.
-Hjälp henne. -Det har jag gjort.
Hjälp henne ännu mer.
Du har svårt att skapa band som håller och våga satsa fullt ut på andra.
Jag vet att det är jobbigt.
Det är svårt och läskigt.
Men utan att kasta sig ut och ta risker vinner man ingen lojalitet.
Eller kärlek.
-Nån måste göra de jobbiga sakerna. -Nej, det stämmer inte.
Inte du.
Jättebra, tack.
-Har du tid, Madolyn? -Visst, vad gäller det?
Jag är orolig. Det har jag varit länge.
Jag trodde att vi nästan var klara, men det här håller inte.
Designteamet har ordnat en reservplan.
Morgonens kampanj är klar för leverans. Plan B.
Levererade du en kampanj utan mitt godkännande?
Nej, det gjorde jag inte.
Även om den är bra och vi håller tiden kan ingen förutom du fatta beslutet.
Det är helt upp till dig.
Allt verkade så tydligt den där kvällen bakom scenen.
Det är väl klart.
Du var tillbaka där allt började. Vid sminkbordet.
Bordet som förenar och får oss att känna att allt är möjligt.
Tänk om man kunde sälja det på flaska.
Varför inte?
Vi kan återskapa sminkbordet och dess liv, fyllt av vänskap, dramatik och kärlek.
Och med dig där.
Jag har inte varit modell på 20 år.
Det skulle väcka stor uppmärksamhet.
Om det inte funkar har vi en reservplan.
Vilken reservplan?
Gott folk!
Gott folk! Nu blir det full fart med den avslutande kampanjen.
Jag skämtar inte. Nu är det dags.
Jag vet att ni är trötta, men nu krävs alla era sista krafter.
Så kom igen, för nu kör vi!
-Bilderna ligger på servern. -Jag fixar färgerna nu.
-Texterna har godkänts av Madolyn. -Fixar det sista för återförsäljarna.
Vi gjorde det!
Nej, det gjorde ni inte.
Modellens tatuering är inte godkänd. Vi fick inte tag på tatueraren.
Vi får inte använda några bilder där den syns. Jag har skrivit till er.
Jag skickade det till dig.
Det föll mellan stolarna. Vad gör vi, skippar dem?
-Retuschera bort dem. -Vi hinner inte.
-Ben klarar det. -Gör jag?
-Han är grym på datorer. Du klarar det. -Inte på så här kort tid.
-Det räcker att förändra den 20 %. -Det går inte. Så bra är jag inte.
Men du! Du är visst bra. Om du inte tror det, vem ska då göra det?
Dags att tillkalla The Doomguard.
Jättebra.
-Klart. -Ja!
Britt?
Två minuter.
-Klar. -Skicka.
-Nej! Vi har inget internet. -Prova nätverket en trappa ner.
-Koppla upp dig till min telefon. -90 sekunder.
-Vet nån hur man nollställer routern? -Jag vet.
STARTAR OM - ONLINE
-Det är tillbaka. -Tryck på skicka.
-Fem, fyra, tre, två… -Det är gjort.
Vi lyckades.
Vill du inte följa med och fira ändå?
Säg mig en sak, Venetia. Den där reservplanen var din idé, va?
Jag trodde att du behövde bli skyddad.
Jag kommer att sakna dig här utanför.
Det blir inte samma sak när du får eget kontor.
Madolyn?
-Blev jag just befordrad? -Så snart affären har fullbordats.
Spring nu iväg och fira.
-Tack, Madolyn. -Gå.
Här ska drickas!
Om det tar slut har jag en speciell flaska på lager.
-Det ska nog räcka, tror jag. -Okej.
-Jag behöver inte tuggummi, mamma. -Du har inte borstat tänderna på en vecka.
Ingen orsak.
-Jag är stolt över dig. -Det är jag med.
3206.
Det är min portkod, om du vill skriva ner den.
Ingen fara. Jag glömmer den inte.
-Är strejken över och du är tillbaka? -För tillfället.
Du hade rätt. Jag är här av fel anledning.
Jag måste sluta söka hennes bekräftelse i allt jag gör.
Vad jag än behöver så måste jag söka det nån annanstans.
Hon vet inget än, men…
-när affären är i hamn… -…så slutar du.
Det fanns en annan kille.
Han fick mig att känna att jag aldrig kunde bli bra nog.
Att jag behövde förtjäna honom.
Om jag fick dig att känna likadant är jag mycket värre än han.
Du är så mycket bättre än jag.
Om vi inte kan bli vänner ville jag i alla fall ha det sagt.
Vad händer nu?
Jag ska ta tåget hem och sova hela helgen.
Jag bor i närheten.
Om du inte är för trött?
Hallå?
Är du Marco Mejia?
Vad är det här för jobb?!
Jag har väntat hela natten i ett sovrum i Jersey för att dela ut några rosor!
Vet du vad?
Fan ta det här.
Och fan ta dig!
PARKER BER OM URSÄKT
Undertexter: Mattias Gustafsson