Гаразд, народ, це воно!
Маємо тиждень, щоб почати спочатку.
Прайд-кампанія йде на смітник. Нам потрібно щось краще.
Тобто в нас сім днів, щоб з нуля створити й запустити нову.
Так, буде важко.
Але знаєте, що ще важче? Провал.
Тож будьте готові до понаднормових і до важкої роботи,
бо ми це зробимо!
ДЕНЬ ПЕРШИЙ
Гаразд.
ДЕНЬ ДРУГИЙ
Гаразд, ще шість днів. Ми на це здатні.
Часу вдосталь.
ДЕНЬ ТРЕТІЙ
Добре, ще п'ять днів, народ!
Часу достатньо. Менше, ніж учора. Але ще вдосталь.
Якщо попрацюємо цілодобово, якщо спатимемо за столами, якщо…
ДЕНЬ ЧЕТВЕРТИЙ
Ой, та ну тебе!
ДЕНЬ П'ЯТИЙ
Моє!
Ви здатні на краще.
Нам ще може вдатися, люди.
ДЕНЬ ШОСТИЙ
Так, можливо, здається, що надії немає.
Можливо, її дійсно немає.
Можливо, я навіть готовий здатися. Але не здамся.
Бо ми на це здатні! Так?!
Ми на це здатні…
Ми все ще здатні.
ГЛАМУР
ДЕНЬ СЬОМИЙ
Цього разу їй сподобалося. Вона оте зробила з волоссям, гарний знак.
Вона і вчора так зробила, а тоді й ту кампанію забракувала.
І недільну, і понеділкову.
-І суботню… -Можете просто не заперечувати?
Я шість днів не була вдома. У мене на голові просто ґулька.
Треба, щоб їй підійшло.
Ка-я-я, ка-я-пу-чи-но
Ка-я-я, ка-я
Я приніс Бенові його капучино
Подвійне Як йому до вподоби, так.
-Я не вживаю молочне. -Можу з вівсяним молоком принести.
Як там? Їй подобається?
Сьогодні вона зробила оте з волоссям.
Не знаю, кралю. Тут я без поняття.
Як, в принципі, і всі тут.
Там лише вона та її наліпки.
Гарна новина. Ми вже близько.
Ви всі втомилися. І я також.
Але з досвіду я знаю, що деякі кампанії приходять готовими.
А інші потрібно виплекати.
Тут ми перестаралися.
Моделі надто привітні.
Треба додати більше характеру й руху.
Треба все причесати. Обіцяю, ми свого досягнемо.
Тепер знову до роботи.
Є час до півночі.
Якщо не завантажимо ілюстрації, не зможемо гарантувати відправку
нашим роздрібним партнерам і маркетинговим точкам.
Тоді й кампанії не буде.
Не буде бренду, то й рятувати не буде що.
Протермінуємо, і нам кінець.
-Ні. -Добре, чудово.
Ти так щодня кажеш,
а ми далі зарубуємо чудові кампанії.
Чудові кампанії — це не ідеальні.
Знаю, що для тебе моя репутація останнім часом на дні,
але те, що я приховав фінансові дані й мало не знищив компанію,
не означає, що я помиляюся.
Треба з цим закінчувати.
Досить уже драми. Ми ближче, ніж ти думаєш.
Тоді я стоятиму осторонь.
Між іншим, не працює вай-фай.
То з роутером щось. Я перезавантажу.
Ще одна робота, яка нецікава й нетворча.
Але якщо цього ніхто не робитиме, усе зупиниться.
Я і є роутер.
Це метафора.
Ти правда відморозишся від Марко?
Я ставлюся до нього як до всіх своїх співробітників,
з якими я не хотів контактувати.
Добре. Зрозуміла.
У нього є інший.
Він із тобою побавився.
-Використав для уваги. -Не припиняй. Надто приємні спогади.
Але ти ще можеш бути йому другом.
Уже ні.
ПАРКЕР ТИ ТУТ? МОЖЕМО ВИПИТИ КАВИ
ЯКОСЬ. ЯК ТОБІ ЗРУЧНО. МОЖНА І ВДЕНЬ…
ПРОСТО ВИБЕРИ МІСЦЕ.
Марко, іди сюди.
Що таке? У юридичному відділі не змогли прояснити щодо тату моделей?
Візажисти з усім упораються. Звіти в тебе на пошті.
Чому ти такий засмучений?
Не дури мене, що вкрай зайнятий. Я знаю, що тобі сумно.
Мене кинули за мою жіночність. Не хочу про це говорити й думати.
-Хочу просто добре робити свою роботу. -Досить.
Тобі потрібна перерва. Сьогодні їдь додому.
-Ні. -Ні?
Хто навчив так розмовляти з матір'ю?
Мамо, я знаю, що ти хочеш потурбуватися, але я турбуюся про них.
Це моя робота.
Поки ми тут, це важливіше.
Добре. Дуже зріло й незалежно з твого боку.
Як матері, мені це подобається.
Але як матері, то й не подобається.
Мамо, може, я потурбуюся про тебе горнятами капучино
-для працівників юридичного відділу? -Добре.
Буде тут за…
дві години.
Ого, доставка сьогодні дає жару.
Не можеш сходити вниз узяти?
Можу наштовхнутися на проблему, яку хочу уникнути.
Як людина, що не готова дві години чекати на каву,
скажу так: вічно уникати того хлопця за допомогою доставок не вийде.
Треба з цим закінчити.
Нападаєш на мене в туалеті зі своїми планами? Так, треба.
Треба закруглятися з цим.
Пора садити цей літак. Тож, може, поговориш із моєю мамою?
-Хочеш, щоб я її стримала? -Навіть краще.
Ні. Бо я в неї вірю. І тобі раджу.
Ні, ти віриш лише в себе.
Ти лише хочеш підвищення. А я мушу бути поганцем і все виправляти.
Як той роутер, що як метафора.
Кілька тижнів не говорили про моє підвищення.
І не треба, воно в тебе в кишені.
Через органіку? Не сміши.
Вона мені нічого не обіцяла.
Ти, мабуть, думаєш, що шанси в тебе непогані.
Це ти сказав, а не я.
Завжди лишається "Ревлон", раптом що. Так?
«Стоп, як же Чед дізнався про "Ревлон"?» Вони йому подзвонили, перевірити як ти.
І тепер він… Я точно знаю, яка ти людина насправді.
Це був просто ланч, який я скасувала.
Коли мою маму несло,
коли в нас настали найтемніші часи, ти шукала, куди втекти.
Не все так просто. Я злякалася. І зрештою вчинила правильно.
Добре. А не хочеш учинити правильно зараз? Піти на важкий крок.
Сказати мамі те, чого вона не хоче почути.
Врятувати цю компанію, поки ще є що рятувати.
Сніданок готовий.
Єдине й найкраще смузі, можливе на офісній кухні.
Непогано. Сам змішав?
Ну, я струсив, а тоді налив у склянку.
Я тут, можливо, ще затримаюся.
-Може, поїду додому на таксі. -Мені треба працювати.
Можна щось запитати?
Про що ці зображення тобі говорять?
Мене запитуєте?
У тебе вперше нема своєї думки?
Я скажу, що бачу.
Яка ви занурена. Ця кампанія для вас дуже важлива, так?
Я мушу зробити все правильно. На мене всі розраховують.
-Я наче стою на краю. -Довіртеся собі.
Поки що вам це допомагало.
Медолін. Тут Джеймс.
Джеймс?
-Відправ його сюди. -Ти не отримала повідомлення?
У нас мав бути сніданок, єдиний час, коли ти вільна.
Ой, що?..
Котра година?
-Я всю ніч пропрацювала. -Я бачу.
-Схоже, ти вже поснідала. -Це? Це просто Тедді нашвидкуруч зробив.
Я лише налив насправді.
-Я почекаю назовні. -Добре.
Якби дала знати, я б прихопив якусь їжу з собою.
-Це ж ненормально працювати 24 на сім. -Я сама винна.
Вибач, що забула про сніданок.
У кафешці внизу до 11-ї подають яєчні сендвічі.
Ну…
-Звучить непогано. -Правда?
-Привіт, замовлення для Марко. -Спіймав.
О, боже!
-Ти весь ранок чекав? -Так.
Ти читаєш і не відписуєш, щоб щось довести?
Так.
Тож ти досі турбуєшся за мене, а я за тебе.
Це варте трьох хвилин. Замовлення ще не готове.
То куди ти пішов?
Я пішов геть.
Після твоєї брехні, що тебе соромить мій макіяж,
мій вигляд, мій гламур, мій я.
Так, це погано. Я поганий.
Але чи я перший твій хлопець, у якого з цим проблеми?
Так!
Ну, бо ти наче як перший хлопець,
з яким я зустрічаюся по-справжньому.
Чекай, що?
Як?
-Ти був цнотливим? Я?.. -Ні, навіть близько ні.
Просто ти перший, з ким усе серйозно.
Добре. Отже…
Нам багато чому є повчитися.
Я маю звикнути до хлопця, на якого всі дивляться,
а ти — зрозуміти, що люди заслуговують на шанс змінитися.
Ти мені збрехав.
-І збрешу ще не раз. -Тоді…
І ти також.
Те, що в нас є, воно глибше, сам знаєш.
У добрих стосунках легко не буває. Але тим вони й чудові.
Замовлення для Марко.
БЕН
Знаєш, що справді чудово? Коли тобі не брешуть.
Коли люблять таким, який ти є.
Коли людина завжди поруч. І в мене таке було.
Він увесь цей час гнався за мною.
А я ставився до нього, як до друга, поки ти до мене — як до шмати.
Але я це виправлю. Я повернуся й поверну його собі.
-Чекай. -Ні, все покінчено, ясно? Це кінець.
Хай навіть Моне Ікс Чейндж вручить мені сотню жовтих троянд
із написом «Паркер просить пробачення», але я не передумаю.
-Хто така Моне Ікс Чейндж? -Просто найкраща дреґ-королева у світі.
І те, що ти цього не знаєш — також знак, що ми не пара.
Мені однаково, що там каже Чед. Я ж не бездушна тварюка якась.
Медолін для мене не просто засіб. Я не завжди на першому місці в себе.
Так же?
Відповідай швидше, що так.
Я на першому нашому побаченні сказала про червоні прапорці, і я досі тут.
Розказуй далі, хочу подивитися, скільки витримаю.
Ти не бездушна тварюка.
-Але… -Але…
Мусиш визнати, ти справді любиш мати варіанти.
Як ти смієш? Я дала тобі пароль від вай-фаю.
А код від дверей? Я майже щоночі в тебе.
Якщо віддавати код всім підряд,
адміністратор будинку його змінить.
Я дотримуюся правил.
З "Ревлон" ти правильно вчинила. Це важливо.
І знову вчиниш правильно.
Медолін!
Майже готово.
О, так!
Лише потрібен ще один сеанс із моделями.
Ні.
Не можна починати спочатку, коли…
до відправки 15 годин.
Ти її почув.
Ми мусимо. Мусимо вірити.
Ти мусиш поговорити з нею. Прошу.
Якщо Медолін це потрібно, ми їй це дамо.
Ні!
Може, я єдиний, хто це може сказати або скаже,
але це не означає, що це неважливо.
Ні.
Я все зробив, щоб процес рухався.
А мама зробила все можливе, щоб понести нас у прірву.
Я втомився бавитися в її регулювальника.
Поїзд уже приїхав.
Я зачекаю, коли вона подивиться правді у вічі й прийме дорослі рішення.
Але до того часу в мене страйк!
Хто зі мною?
Та нічого. Людина й сама може світ змінити.
Людина…
і пакетик крекерів.
Вона тепер ваша!
Люди…
не можна, щоб одна людина зупинила нашу роботу.
І цього не буде!
Назад до праці!
Моделей заброньовано. Будуть за півгодини.
Техніка готова. Гардероби набиті одягом.
-Ми готові. -Окрім Чеда з його страйком.
Не заводь дітей. Довше проживеш.
Ці дівчата з характером.
Якби ж їм ще більше досвіду.
Їх не можна натренувати?
Якщо хтось і тямить у модельній справі, то Медолін Аддісон.
Я? Ні.
Я давно цим не займалася.
З цього ви можете почати бути наставницею.
Навчати роботи з камерою в стилі Медолін Аддісон.
Тут точно чогось бракує. Мабуть, вас.
НАГОРУ, НЕГАЙНО!
Я перевірю, чи треба вам на майданчик.
-Привіт, Венішо. -Привіт!
Що таке?
Я не мала б повертатися до Активації.
Я тут для того, щоб Активація відбулася.
-Де ж кампанія? Усі чекають. -Уже останні штрихи.
Венішо, я хвилююся. Схоже, ти також.
Ми з усім упораємося. Медолін просто трохи невпевнена.
Вона стала зовсім як Марі Кондо?
Відкидає все, що не викликає радість? Так завжди.
Ну, власне, так.
Але ми впораємося. Обіцяю.
Але якщо не впораєтеся, мабуть, потрібен план Б.
Переглянь усе, що Медолін відкинула,
і зліпи останню найкращу версію кампанії.
Щось, чого вистачить, щоб подати, про всяк випадок.
Що, перепрошую?
Я не підставлю так свою наставницю.
Навіть якщо це врятує цю кампанію й продаж?
І твоє підвищення, яке, чорт з ним,
я зроблю офіційним, якщо ти вчиниш правильно.
Я і так чиню правильно.
Я з Медолін, до кінця.
Мене не зупинять якісь ваші особливі подачки.
-Побачимося на вечірці. -Побачимося.
Давай «Кривавий саван». Уже.
Він прикликає Хранителя долі.
«Удар блискавки»!
Не можу говорити. У мене рейд.
Рейд куди? У шафу з одягом?
Бо я трохи в цьому тямлю.
Це гра. Єдине, що відволікає мене від цього балагану
з безтолковою роботою, яка от-от мені надійде.
Можемо завжди вбити час і потриндіти. Як раніше.
А ми хіба…
це не робили?
Так. Але ж можемо й знову.
-Так? -У тебе хіба нема роботи?
Так.
Так, є.
На мені аж два телефони.
Нашої королеви, яка рятує нашу компанію й роботу.
А ти собі бався на комп'ютері.
-То візьми собі когось у допомогу. -Ти щойно зголосився, так?
Чи той твій рейд важливіший, ніж підійматися з крісла?
Ти щойно поставив під сумнів мою робочу етику?
Ну типу…
Я щойно через тебе не взяв дуже важливі предмети.
Та не хвилюйся. Я того вартий.
Ходімо сюди, комп'ютернику.
За мною.
Ось ми й на місці.
Ти це все вранці склала?
Цього я й очікувала.
-Якщо захочеться пити. -Може, пізніше.
Привіт.
-Привіт, Медолін. -Вессі!
Готові показати дівчатам свою магію?
-Вітаю, пані. -Привіт.
Подобається цей її колір.
Ні-ні. Без обертів.
-Ні? -Ні.
-Добре. -Це зайве.
Добре. Треба лише повільніше.
-Не так смикано, плавніше. -Добре.
Добре?
Гарно. Так. Це нам подобається.
Ні, золотко. Туди.
Це твоє ключове світло. Не відходь.
Так.
Чудова.
Це прекрасно.
Це чудово. Нам подобається.
-Красивенно. -Це воно.
Привіт. Юристам потрібне схвалення, а твоя мама зайнята, тому…
Вибачте. Мене тут нема.
У мене страйк.
Може, нехай твоя ручка вийде з пікету, бо це ж не мені
-ти хочеш щось довести? -Це законна трудова дія.
І вона все виправить. От побачите.
Вибач, що кажу, але тут без тебе нічого не розвалилося, тож…
Ні.
А от вона…
Вона?
То от у чому суть. Перевірка на любов.
Ні, це законна трудова дія.
Думаєш, мій син ніколи не біг до себе, щоб я кидалася за ним?
Ти думаєш не про нас, не про компанію.
Просто хочеш довести, що вона тебе любить.
Бачите ту футболку?
Це мого тата.
Чоловіка, що втік від мами, коли дізнався, що вона вагітна.
І бачите прізвище? Воно його, а не моє.
ГАЙЄЗ
Бо я взяв її прізвище. Став на її бік. Був із нею в усьому.
Навіть помилки, яких я нещодавно припустився,
вони не для мене були, а для неї.
Тож так, я певен, що вона мене любить.
Ви ж погляньте на мене.
Я це заслужив.
Може, тобі від неї потрібно забагато. Забагато схвалення.
Може, ти тут шукаєш щось, чого не знаходиш.
Я знаю, що вона прийде. Знаю, що здасться.
Я врятую цю компанію.
Сподіваюся на це, бо я виставила резюме,
і поки нічого не клює, тож…
-То з ініціалами чи...? -Так. Дякую. Тут.
Подобається оцей кадр.
Вони наче зацікавлені, але треба більше варіантів.
І виглядає штучно. Ти так не думаєш?
-Можу виправити. -Добре.
Що не так?
Ви ж навчили дівчат. Ми все виправили.
Венішо, вони побули моделями п'ять хвилин,
а в перших спробах ідеально не буває.
Ти мала б знати.
А в першій сотні?
Тиждень тому я сходила за лаштунки, і мені там було приємно.
Нагадало мені, чому я взагалі в цій справі. Фантазія, гламур.
І саме це я зараз і переслідую. Я нестимуся вперед, доки не віднайду.
А якщо не вдасться?
Венішо, перепочинь.
Повернешся пізніше з більшим позитивом.
Що ти робиш?
Розслабляюся.
То зйомки йдуть аж так добре.
Мені резюме оновлювати?
Що там було вранці з Прайд-кампанією?
Вона готова? Ще щось залишилося?
Ні. Її лише треба було організувати й стиснути для завантаження.
Як думаєш, могла б це зробити для мене?
Приготувати її для завантаження? Про всяк випадок.
Навіщо?
Медолін цього хоче?
Ні.
Але це може знадобитися.
Хочу, щоб вона була напоготові.
Будь ласка.
Це важливо.
Візьмуся за роботу.
Вибач. Не хотів заходити в такий час.
Шукаю місця, поки Медолін робить своє.
Ти його собі знайшов. Сідай. Візьми собі випити.
-Питай, що хочеш. -Добре.
Вперед.
То Медолін просто дозволяє тобі тут зависати?
Коли її нема, так. Іноді навіть, коли є.
Наскільки ви близькі? Вона щось… про мене розповідає?
Ніколи так не робила б, бо це непрофесійно.
Так, але, слухай, я ж розумію, яка тут ситуація.
Ти не просто її працівник.
Ти їй друг.
Так. Можна й так сказати.
І це все?
Нормальне запитання. Я тут новенький.
Важко не почуватись особливим, коли вона поруч.
Але ні. Ми просто друзі.
Я… Я не хотів питати, але радий, що зробив це.
Тож я чкурну, але, сподіваюся, ще побачимося.
Чуєш.
Ти вже довго з Медолін протримався.
Нікуди не подінешся.
Саме так.
Не подінуся.
Мамо? Що не так? Що сталося? Я тобі потрібен?
Я трохи спітнів. За п'ять хвилин буду готовий.
Де той журнал, що ми переглядали?
Британський Вог.
Так, десь тут.
Чекай.
Я думала, у тебе страйк.
Саме так.
Страйк.
Але якщо я тобі потрібен, можеш сказати.
Я не здаюся.
Я також.
Але якщо якісь проблеми з роутером… Я про це подбаю.
-Офіс Медолін Аддісон. -Жалюгідно.
І це максимальна швидкість? Якби я так відповідав, мене б звільнили.
-Думаєш, переможеш мене? -Подзвони, і дізнаєшся.
Тут досить спокійно, так?
Ну, зараз тихо, але скоро все кипітиме.
Ну, давай. Боїшся, що я зірву корону?
-Я тобі насправді не потрібен, так? -Звісно ж потрібен.
Я серйозно.
Я…
Я знаю про того іншого.
Так? Тому ти так дивно поводишся цього тижня.
Гаразд. Знаєш.
Його вже нема.
Це чудово. То це? Тепер моя черга?
Що?
Я його не планував.
І тебе теж. Це просто сталося.
А тоді скінчилося. Тепер я тут.
Тепер ти тут.
Не треба мене ненавидіти.
Я не ненавиджу.
Я…
Я тебе хотів від першого дня.
Говорив про тебе. Думав.
Я все зробив, щоб зрозуміти тебе,
щоб стати достойним.
Так, я…
-Я знаю, як це. -Весь той час я був лише запасним.
Він був достойним, а я - ні.
-Ні, але його вже нема. Я не… -Ні, він є.
Він тут завжди буде, а я не стану як він.
То ми не можемо навіть друзями бути?
Звісно ж ні.
Чому?
Тому що…
Я не знаю, як бути так близько й не хотіти тебе.
Не думаю, що до цього хоч якась косметика прилипне.
Що тут відбувається?
-Ми святкуємо? У нас вийшло? -Ми тільки починаємо.
-Так. -То ви просто спілкувалися?
Ми знайомимось одна з одною.
Треба знати, що всі розслаблені й невимушені,
як у барі, так?
І ще кави.
Медолін, вибачте. Просто залишилося чотири години.
-Все добре. -Так.
Ще треба зробити вибірку, переглянути нашу копію,
виправити, задизайнити, схвалити, відправити.
Ми так багато працювали, і вже маємо кілька хороших варіантів.
Тому, якщо виберете зараз, усе буде готово.
А давай я дам тобі знати, коли буду готова?
Отак. Як тобі це?
БРІТТ: ГОТОВО!
Ніяйкого кепсього тону. Фантастика.
-Це воно? -Це наш план Б.
Вся сьогоднішня ранкова кампанія.
Організована, стиснена…
і готова до відправки на сервер наших постачальників.
Просто підключай і відправляй.
-Ти справді цього хочеш? -Ні, не хочу.
Але заради неї мушу.
Ти її зраджуєш.
Не зраджую, а рятую.
Зрадою.
Я рятую цю компанію і її продаж.
Вона тебе звільнить.
Вона зрозуміє. Ну, до неї дійде.
-Знову все, як із "Ревлон", так? -Ще гірше.
Ти обходиш ту жінку, прикидаючись, ніби це добрий учинок.
Ти її не бачила. Вона просто зациклена на собі.
-То допоможи їй. -Я намагалася.
То спробуй сильніше.
Знову суть у зобов'язанні.
Ти ніколи з людьми не ризикуєш повністю.
Я знаю, що це непевно.
Важко. Страшно.
Без цього стрибка немає ризику.
Немає вірності.
Любові.
Хтось має бути поганцем.
Ні, не має.
Точно не ти.
-Чудово. Дякую. -Так.
-Медолін, маєте хвильку? -Звісно. Що таке?
Я хвилююся. Уже кілька годин.
Думала ми близько, але ми ні до чого не доходимо,
і це не працює.
Тож відділ дизайну склав запасний план.
Це ранкова кампанія, готова до відправки. Наш план Б.
Ти відправила кампанію без мого відома?
Ні. Я це спинила.
Хоч вона й хороша, і ми можемо її відправити вчасно,
лише ви приймаєте це рішення.
все залежить від вас.
Того вечора за лаштунками в барі все було логічно.
Звісно ж логічно.
Ви опинилися знову на початку. За трюмо.
Воно нас усіх об'єднує, дарує відчуття, що все можливо.
Якби ж я могла помістити цей досвід у флакон.
Чому ні?
Ми можемо відтворити це трюмо, повне життя, дружби,
з безладом, з любов'ю.
Можемо посадити туди вас.
Ні. Між нами кажучи, я вже понад 20 років як не модель.
Про це всі заговорять.
А якщо не спрацює, є план Б.
Який план Б?
Люди!
Працюємо на повну над останньою кампанією.
Це не жарт.
Це воно.
Ви всі вже вичавлені,
але від вас потрібно все можливе.
-Тож уперед. Бо ми на це здатні! -Так!
ЧЕД АДДІСОН ДИРЕКТОР ІЗ ПРОДАЖІВ
-Фото вже на сервері. -Корегую кольори.
-Нова копія готова. Медолін затвердила. -Пакую для роздрібної.
Ми змогли, народ.
Ні, не змогли.
Тату на литці моделі не пройшло. Ми не знайшли автора.
Ми не можемо використовувати фото, де воно є. Про все це — у моєму звіті.
Я ж відправив тобі.
Я пропустила. Вибачте. То що зараз? Видалити їх?
-Змінити. -Відредагувати.
Нема часу.
-Бен може. -Я?
Ти найкраще тямиш у комп'ютерах.
-Він зможе замалювати. Це точно. -Не так швидко.
Треба змінити лише 20 відсотків, тоді буде законно.
Я не можу. Це забагато. Я не встигну.
Слухай.
Ти зможеш і встигнеш. Якщо ти так про себе не думаєш, то хто?
Час закликати Хранителя долі.
Чудово.
-Готово. -Так!
Брітт.
Дві хвилини.
-Готово. -Надсилай.
-О, ні. Вай-фай зник. -Що таке?
-Знову? -Спробуй унизу.
-Підключися до мого телефона. -Півтори хвилини.
-Хтось уміє перезавантажувати роутер? -Я.
РОУТЕР ПЕРЕЗАВАНТАЖЕНО — СИСТЕМА ОНЛАЙН
-Інтернет є -Тисни «Надіслати».
-П'ять, чотири, три, два. -Чотири, три, два.
Готово.
Так! Господи.
Ми це зробили.
Точно не хочете відсвяткувати?
Скажи, Венішо. Це ти вигадала цей план Б?
Я хотіла вас захистити.
Я сумуватиму за тобою.
Все зміниться, коли ти матимеш власний офіс.
Медолін.
Ви щойно мене підвищили?
Після укладення угоди можеш вважати це офіційним.
Тепер попрощаймося й іди святкувати.
-Дякую, Медолін. -Іди.
-Випиймо. -Так.
А як закінчиться, у мене є захована особлива пляшечка.
-Думаю, вистачить. -Добре.
-Жуйку мені не треба. -Ти тиждень не чистив зуби.
Треба, повір мені.
Будь ласка.
Пишаюся тобою.
І я собою.
Решітка 3206.
Мій код від дверей. Якщо захочеш записати.
Не хвилюйся. Я не забуду.
То страйк закінчився?
Ти знову з нами?
Поки що.
Ви мали рацію. Я тут із неправильних причин.
Пора перестати жити в пошуку її схвалення.
Хай там що мені треба, потрібно шукати деінде.
Вона цього ще не знає, але…
коли продаж завершиться…
Ти підеш.
Так, був інший.
З ним я почувався, ніби вічно буду недостойним.
І що маю щось робити заради нього.
Якщо ти так почувався через мене, то я значно гірший.
Бо ти значно кращий, ніж я.
Якщо ми не можемо бути друзями, я просто…
Просто хотів це сказати.
То що далі?
Їду додому, просплю всі вихідні.
До мене ближче.
Якщо не надто втомлений.
Агов?
Ти - Марко Мехія?
Якого біса?
Цілу ніч пробула тут, у якійсь клятій Джерсійській спальні,
чекала на Джерсійського ґейчика, щоб вручити йому троянди?
Знаєш що?
До біса це все.
І тебе до біса.
ПАРКЕР ПРОСИТЬ ПРОБАЧЕННЯ
Переклад субтитрів: Volodymyr Kuch