Què faig? La tanco quan ho diguin i prou?
Que simpàtic.
Ei, família glamurosa, benvingudes de nou al canal.
Soc el Marco Mejia
i no només porto Glamorous by Madolyn,
treballo aquí!
I avui m'acompanya una convidada molt especial
que és una preciositat:
la llegenda, la diva, la meva cap, la senyoreta Madolyn Addison.
Gràcies. Encantada de ser aquí.
I gràcies a tu per donar-me feina.
Com és això de tenir-me a mi de cap?
Genial. Ets la millor del món.
I tenir-me a mi d'ajudant?
Doncs podríem dir
que ets un ajudant únic.
LLENGUA VIPERINA: NIVELL 6
Entesos, podria ser pitjor.
I per què som aquí avui? Què ensenyarem a les joves?
Tenim una nova paleta de l'Orgull ecològica
de Madolyn…
- Segona presa. - De Glamorous by Madolyn.
Per què de l'Orgull i per què ara?
Bona pregunta.
Volem commemorar l'Orgull
i redefinir què és el luxe per a la nostra marca.
És una campanya que tinc moltíssimes ganes que veieu.
No us ho perdeu, aquesta nit,
farem un directe des de la festa del llançament.
Però fins aleshores…
- Glamur, sempre. - Glamur, sempre.
Ho he d'admetre, quan ho vam posar en marxa
vas prometre que se'n parlaria i així està sent.
Tothom vol veure la campanya.
- Jo inclosa. - La veureu.
Aquesta nit.
Tu inclosa.
I si hi dono una ullada abans?
Molt ràpida?
Una pista.
Ni una mostra? No aguanto més.
La Madolyn vol que et sorprengui tant com als altres.
Entesos.
Però tinc un bon pressentiment.
I no puc concretar,
però Vendemiaire us oferirà una xifra que us farà somriure.
I quina xifra aproximada diries tu que esperem?
Vaja, ara parlem de la xifra?
- Has tret el tema tu. - Vull saber la vostra xifra.
- Saber la teva ens donarà confiança. - Us amoïna que sigui baixa?
T'amoïna que anul·lem l'acord?
Chad, em sembla que aquesta nit ens n'anirem tots contents
i inspirats, l'Orgull és així, no?
I tant.
- Fins aviat. - Molt bé, Mykynnleigh.
Visca!
Chad? Vinga, celebra-ho.
T'encanta fer el fatxenda.
És veritat, m'encanta.
Però no puc!
Tot això fa mala espina.
A ella li hauria de preocupar perdre'ns.
I no li preocupa. Tenim èxit, podríem estar pactant una oferta millor.
- Però no tenim res. - Ella no ho sap.
Sens dubte, actua com si ho sabés.
Té la seguretat d'un home blanc mediocre.
Exacte.
És com si ens llegís el pensament.
Segons tu, ens vigilava quan estàvem a full
i sabia tot el que passava, no?
No té cap talp.
La Madolyn era el talp, va filtrar la campanya.
És veritat.
He de parlar amb la mama. D'una altra cosa, això no.
Potser no cal fer-ho ja.
Sé que estàs preocupat. Jo també ho estava.
Però hem triomfat!
Ens toca gaudir-ho!
- Fes-ho. - D'acord.
Despatx de la Madolyn Addison.
Ho sento, la llista d'aquesta nit és plena i no t'hi puc apuntar.
Despatx de la Madolyn Addison.
No, no t'hi puc apuntar.
Despatx de la Mad…
No, no t'hi puc apuntar.
A veure, la llista és plena.
Esteu fora, xates.
Encara que fossis la Madison Beer no hi podria fer res.
Ets la Madison Beer?
Ei, diva, m'encanta el teu àlbum.
No t'hi puc apuntar. Ho sento, petonets.
Sé com et sents.
Gestionar l'entrada de la Festa d'Activació
és com fer de Dungeon Master.
Els jugadors volen un tracte preferent.
Però saps què? Si caus en un parany de la meva masmorra…
Hauràs de provar sort per evitar el meu Míssil màgic.
- Parlant de míssils màgics… - Us estic sentint.
…quan jugarem a les masmorres?
Aviat.
Per què no ets a la llista de la Festa d'Activació?
Hi va tothom.
Perquè aquesta nit és la gran final contra la Reina Aranya i soc el Master.
No decebré la colla.
Ets així de bo, eh?
Soc encara millor.
Sobretot la segona vegada.
El sexe és com jugar al Mafia.
La primera partida és per veure'ns els trucs.
Diria que tenim el segon idil·li oficial de la feina.
Nosaltres no en diem així.
Per què no?
Ha passat una setmana.
Espavila. Ha passat un estiu.
Com s'ho pren el de l'Uber?
Ja ho esbrinarem.
Avui dino amb ell.
El veuràs després del que va fer?
Què? Em comporto amb maduresa.
Ens cal trencar oficialment. Ho faré certificar per notari i tot.
Així, ho has superat?
Sí. Ho he superat.
D'acord, ho admeto. A vegades hi penso.
El trobo a faltar una mica. Una mica.
No està bé, oi?
La senyoreta Rodrigo té alguna cançó sobre el tema.
Ja, tens raó.
No mentia pas. Els sentiments són durs.
Però saps què? Ho solucionaré.
L'aniré a veure cara a cara i ho deixaré. S'ha acabat.
Prou.
I punt.
És el correcte. Oi?
Tu mira que la història quedi tancada. Si no, sempre et preguntaràs com acaba.
- El Ben de debò és tan…? - No sé com pot caminar.
Passa, James.
Costa sorprendre't.
Home, surts al calendari i detesto les sorpreses.
Tinc una cosa que no detestaràs.
El dossier de premsa electrònica. Està acabat, tot muntat.
Tant de bo t'agradi.
Hi surts genial, per descomptat. Ets una professional.
Fa anys que t'hi dediques.
Aquí et tenim.
És el teu recorregut.
Tot el que has fet.
No suporto veure'm en vídeo. M'ho podries enviar?
Sí. És clar, home.
Anirem amb el teu cotxe a la Festa d'Activació?
Sí.
A menys que el Teddy s'hagi de posar gelós.
Admet-ho, sembla que li tinguis el cor robat.
El Teddy i jo?
No, és com de la família.
Bé, si tu ho dius.
- Hi estic donant massa voltes? - Sí.
I ningú ens espia, oi?
No.
- Bé. - Bé.
No. No em preocupa.
L'aixeta és oberta per bloquejar dispositius d'escolta?
Ho feien a Homeland.
Funciona.
I si és un parany?
I si estàs buscant com espatllar una cosa bona?
Aquesta no l'he espatllat.
Perquè jo desactivo bombes emocionals. És el que té sortir amb una Virgo.
Perdona per ser una Escorpió.
Tens Júpiter en Càncer.
- Això és bo? - És meravellós.
Teddy?
Què passa?
Revisava l'hora de la festa d'aquesta nit per la Madolyn.
Tinc el seu calendari. Però li pots preguntar, és dins.
Sí, però també hi ha…
Passa res?
Seré a la sala de conferències.
Que estrany.
Madolyn?
No notes el Teddy diferent últimament?
Aquest home és sempre imprevisible.
Diria que m'he deixat una cosa a la limusina, ara vinc.
Marco.
Parker.
Gràcies per venir.
Gràcies a tu per venir. Jo volia venir.
Què estem fent?
Volia tancar la història d'això nostre en persona.
Has de saber que hem acabat.
Hem acabat.
Sí, hem acabat.
A veure, sí, encara penso en tu.
Potser t'enyoro una mica.
Potser m'encanta com vas vestit, però és igual, això.
Hem acabat.
Ho entenc.
Hem acabat.
I gràcies per ser tan amable.
Avui faig fàstic.
No és veritat.
No m'he ni dutxat.
Saps que això m'agrada.
- Quant tens? - 40 minuts.
Suficient.
És força divertit a correcuita. Ho haurem de repetir.
No repetirem res.
Mai més.
D'acord? No està bé.
Jo diria que sí.
- Jo avui volia trencar amb tu. - Sí, ja ho sé.
I jo volia fer que te'n desdiguessis. Ha funcionat?
Em vas mentir.
Em vaig disculpar.
No suportes el meu aspecte.
Ni com em vesteixo, me'n fas sentir malament.
No m'ho havia fet mai ningú, això. Mai.
T'avergonyeixes de mi.
No he sortit mai amb algú com tu.
Entesos? No soc perfecte.
He de madurar molt.
Però per fer-ho, m'has de donar l'oportunitat
Ei.
Sé que no és perfecte.
Però és millor.
És confús. És emprenyador.
És real.
Això no es troba amb qualsevol. No ho esguerris.
Hi ha una pila de gent al món a qui agrado tal com soc.
Els escullo a ells.
No a tu.
Continua intentant oblidar-me, però no ho aconseguiràs.
No pots deixar de sentir el que sents. Ho sé perquè jo tampoc puc.
Tenies raó.
Ja!
Sobre què?
La Mykynnleigh em va acorralar com si sabés què passava i què pensàvem.
Com? Ningú d'aquí li parlaria.
No calia. Ens escoltava.
Amb això.
On ho has trobat?
A la limusina de la Madolyn.
Llavors no estàs sospesant altres ofertes?
No en tenim cap més.
És Vendemiaire i només Vendemiaire.
Para-ho.
És d'ahir.
Hi ha hores de converses com aquesta. Trucades. De tot.
Funciona amb bateria, s'activa per veu i té wifi i tot.
És fàcil d'amagar.
No és possible.
El Teddy no ha sigut. No n'és capaç.
A mi em va intentar enredar, ella.
Qui diu que vaig ser l'única?
Potser ho ha fet per diners.
O potser està gelós del James.
És molt evident.
Per això la Mykynnleigh va tan confiada, ho sap tot.
És igual com vagi de bé aquesta nit.
Vendemiaire ens regatejarà i ho haurem d'acceptar.
Però una venda és una venda. No ens afectarà gaire, no?
L'empresa és el llegat de ma mare, Venetia.
Ens mereixem la millor oferta.
Però no ho declinarem per això.
Els diners indiquen respecte.
Truca al Teddy i passa-me'l. He de parlar amb ell.
Que no s'assabenti que ho sabem. És l'únic avantatge que tenim.
Ja sé el que em faig.
- És conya? - No.
- T'ho inventes cada vegada. - Ben!
Pregunta: què passaria si deixessis la Reina Aranya sola aquesta nit?
Que faria uns estralls inconcebibles
a la terra d'Aiguesprofundes, per sempre.
No, vull dir, ¿què passaria si juguessis a D&D una altra nit
i vinguessis a la Festa d'Activació amb mi?
Amb tu?
- Sí. - Seria una cita?
Estem sortint?
Pot ser. No ho sé.
És que penso que ja és hora que deixem enrere el passat.
I ens donem una oportunitat real.
Bé, què me'n dius?
Sí, podria venir. Però no tinc res per posar-me.
Se'ns acudirà alguna cosa.
O se m'acudirà a mi i l'obligaré a dur-ho.
El teu dia arribarà, Reina Aranya.
Però aquesta nit, no.
Què et passa?
L'aire és massa calent? Has d'anar al súper?
T'estàs repensant la festa i vols que et porti lluny?
Aquesta nit podríem ser al Canadà.
Et veig de bon humor.
És que feia temps que no estàvem sols.
Ah, trobes a faltar el James.
Què importa?
És que pot ser que continuï veient-lo i tenia curiositat.
No és cert.
Et penses que no sé el que vull?
Sé que no t'agrada sentir-ho.
No em vas dir que li donés una oportunitat?
Què vols que et digui?
Que utilitza la gent?
Que quan s'hagi cansat de tu no el veuràs més? No.
No ho vols sentir, així que no ho diré. Encara que sigui veritat.
Et penses que no me n'adono quan m'utilitzen?
No soc qui per opinar.
Si tens res a dir, ara és el moment.
No. No tinc res a dir.
I mai serà el moment.
Ei, Chad.
Veniu a casa tu i la Venetia d'aquí a mitja hora.
Tindrem una xerradeta.
Ben.
No.
Podem passar per casa teva i agafar el teu uniforme de Star Trek.
Busca tu alguna cosa. He d'estar guapo pel Marco.
Sou molt feliços, eh? Esteu sortint?
Ja l'has sentit. No en diem així.
Però jo sí.
Quan s'ha apropat, he sabut que era el moment. M'entens?
I no…
No volia intentar-ho i fracassar.
Però…
Però ara soc aquí. Ho tinc controlat.
M'alegro que surtis amb ell. No em pensava que ho faries.
Ja, jo tampoc.
Sobretot pel tema de l'altre tio.
Hi ha un altre tio?
Hi era.
Però feia sentir el Marco com la merda i jo no.
Vaja, fi de la història.
Tinc una idea, però has de confiar en mi.
Entesos.
Caram, avui vas ben arrebossat.
És un esdeveniment de maquillatge. S'apliquen les normes drag-queen.
Si no ho veuen des de l'última fila, no en portes prou.
Encara t'hi puc colar, si vols.
No, jo ja he començat la meva festa. Tu diverteix-te.
Mama?
Com ho saps, si algú és adequat per a tu?
És pel noi que te les ha enviat?
Una mica.
Bé, et puc dir com saber si un home no és l'adequat per a tu.
Et deixa prenyada i se'n va,
i has de criar sola un fill excèntric però encantador.
Ja sé que el pare era un imbècil i, sens dubte, no era un bon tio.
Però…
t'agradava?
L'estimava.
Era divertit
i feia goig, sabia vestir-se bé,
i quan parlava, feia el que volia amb la gent.
Et sona?
Sempre em preocupava perdre'l
i mirava de ser prou bona per ell.
De joves, de vegades trobem més lògic empaitar l'amor que no ser estimats.
Doncs aleshores suposo que va ser un gran error.
Home, jo en vaig treure una cosa bona.
Sí, va ser un error.
Però va ser l'error indicat.
I espero que tu també cometis els errors indicats.
Hola? Sí. Sí, és un bon moment.
Sí.
Com ha anat? El Teddy ho ha admès?
Gairebé sí. No sap que jo ho sé.
La Mykynnleigh l'ha entabanat.
I què passa amb nosaltres? Amb l'acord? Què fem?
- Mira, ja sé que el vols anul·lar… - No.
Ens n'aprofitarem.
On és la gravadora?
He esborrat el que hi havia d'avui i l'he deixat on era.
Ben fet. Vull que la Mykynnleigh ens escolti.
Crec que aquesta nit anirà genial.
Jo també.
Serà molt més emocionant del que em pensava.
Sí.
No hauria de revelar això a ningú…
però aquesta nit anul·laré la venda a Vendemiaire.
- I és positiu? - És excel·lent!
M'han arribat tres ofertes noves aquesta setmana,
a la indústria només es parla de nosaltres
i com més diners, més llibertat.
Estic contentíssima.
- Ells ho saben? - A Vendemiaire? No en tenen ni idea.
I friso per dir-los-ho.
Hola. Vinc per l'esdeveniment.
Me n'alegro per tu.
Mykynnleigh Williams.
De la llista.
Ja.
Ostres, mira-la. Ets a la llista en majúscules.
És aviat, tot just comencem. Vine amb mi.
T'espera l'experiència de l'Orgull. Vine.
Perdona, on és la festa?
Ve després, abans has de respondre una pregunta cabdal.
- Sobreviuries l'Orgull? - Sí.
Molt bé, doncs segueix-me.
Va ser durant l'estiu de 1969.
La policia de Nova York va fer unes batudes violentes
als bars gais de Greenwich Village.
A tots menys a l'Stonewall Inn, on els clients es van rebel·lar
i van iniciar sis nits de protestes als carrers de Greenwich Village,
ara conegudes com la revolta de Stonewall,
la qual va catalitzar la celebració d'identitat i visibilitat queers
que anomenem "orgull".
No sabem segur com va començar la revolta, però honrem l'artista drag
i defensora dels drets dels homosexuals Marsha P. Johnson
per revoltar-se a l'Stonewall i inspirar ni més ni menys que l'Orgull.
Mykynnleigh Williams, quina frase és de la senyoreta Johnson?
Una: "Potser soc boja, però no vol dir que no tingui raó."
Dues: "Una persona no tindrà mai drets fins que no tingui tots els drets."
Tres: "Mentre no donin a les persones gais els drets que els pertoca a tot Amèrica,
no tindrem res a celebrar."
Totes?
Sí, Mykynnleigh, totes!
Ho has aconseguit. Estàs llesta per sobreviure l'Orgull. Anem.
On?
Benvinguda a l'Orgull.
És la desfilada. Ves, demostra el teu orgull.
D'acord. Hola. Perdona.
- Caram! - Estem ballant.
- Gaudim. - Rosa.
Més orgullosa, Mykynnleigh, més!
- Ara. - Ui, gràcies.
- Ja acabem. Molt bé. - Mola!
- Vinga. - Ho he aconseguit!
Ho has aconseguit. Continua així. Vine.
Gràcies.
Les empreses nord-americanes adoren l'Orgull,
monetitzen, amb cada arc iris, les aliances performatives.
¿Estàs disposada a emprar l'Orgull
per eliminar els pecats del capitalisme immoral?
- Sí. - Doncs passa pel Rentat Arc Iris.
Vinga!
- Vinga. Ens queda molt per fer. - D'acord.
El moment definitiu la muntanya de les Grans Expectatives.
Les empreses que abordin l'Orgull l'hauran de pujar.
Ara et toca a tu.
Sabràs ser inclusiva i cautelosa? Atrauràs elogis i esquivaràs el menyspreu?
I després de tantes dècades, de tants interessos i expectatives,
podràs utilitzar l'Orgull amb propòsits rellevants?
- Sí, que podré. - Endavant!
Molt bé, gràcies.
Has sobreviscut l'Orgull.
- Tothom ha hagut de fer això? - Fins i tot la Madolyn.
Què et sembla si fem un volt?
Volem que vegis què significa l'Orgull per a Glamorous by Madolyn.
Ben!
Coi, que diva. Brutal.
Ho sé portar?
Em queda forçat, oi? És apropiació?
No, estàs fantàstic.
No sabia que tinguessis les orelles foradades.
És fals. Són d'enganxar.
És que volia esforçar-m'hi de debò, fer-ho bé.
Ho has clavat. I portes pintallavis del que no s'escorre?
Com sé si és del que no s'escorre?
Així.
Revisa.
- Ho veus? - És molt bo.
La campanya de l'Orgull va començar aquí, en aquest bar,
on ma mare, la fundadora, va conèixer tres artistes drag
que fan servir els nostres productes però no tenen visibilitat al mercat.
És perquè som una marca de luxe, i el luxe té unes normes.
Oi? Res de pírcings, res de tatuatges, molt hetero, molt cis.
Aquestes normes no estan escrites, és clar.
Però les coneix tothom.
Es tracta de glamur, distància i inaccessibilitat.
Però no només ens interessa el luxe.
Treballem en bellesa. I la bellesa és més que la inaccessibilitat i el glamur.
És germandat i complicitat,
igualtat.
El desig que tenim tots al matí quan ens trobem per provar coses noves,
per ser coses noves.
I això és el que celebrem llançant Orgull,
l'única cosa que ens uneix.
La bellesa.
Perquè no importa què ens fa diferents.
Tots tenim veu i vot.
La Madolyn surt a la campanya? Fa vint anys que no fa de model.
Vint-i-dos, de fet.
Però si ens hem de fer escoltar,
ho farem bé.
És bo.
És molt bo.
- He de respondre. - D'acord.
Sembla preocupada.
Millor.
TU TAMBÉ TENS LLOC A TAULA
Ai, espera. Canvi.
Ei.
Els nostres petits surten junts.
Ui, no ho saps? No en diuen així.
Per què? Ha passat tot un estiu. Per què no?
- El Marco ha d'oblidar el de l'Uber. - Qui, l'altre tio?
- Té un sobrenom? - El Ben te n'ha parlat?
Però si m'explica per què l'emmagatzematge d'energia basat en sal fosa és el futur.
No sé ni què vol dir.
Han dinat junts avui.
- El Marco i l'altre. - Que què?
Per trencar. Ho han deixat.
Sembla que s'està coent un bon drama per l'acord.
Ara torno.
El pla no era aquest.
No podem fer això.
És clar, jo me n'ocupo.
Chad?
Gràcies. Avui no et fas fotos amb mi?
És la teva nit. Deixa'm cuidar-te. Xampany?
Sí.
Hem de parlar, si us plau.
Què és tan important que hagi de ser ara?
Enhorabona.
Després d'aquest any, t'ho mereixes.
I potser no t'hauria d'haver dit allò abans.
- No ho penso. - Res més?
Què et passa?
Hola, mama.
A la Mykynnleigh li agradaria parlar.
Veig que aquesta és la nit.
Caram, està fantàstica. Quin dissenyador l'ha vestit?
Ja m'ho dirà després.
Acabo de parlar amb la junta de Vendemiaire
i tenen una oferta que hauríem de debatre.
En un lloc privat, si us plau.
Tinc el lloc ideal.
Quan Vendemiaire em va contractar per temptejar l'absorció,
tenia dues feines.
Primer convèncer-los a ells,
que no va ser fàcil amb els problemes de balanç que teníeu.
Però ho hem aconseguit.
Ho ha aconseguit vostè.
Amb aquesta campanya els ha demostrat que encara es fa escoltar.
La segona feina era negociar a la baixa,
la qual cosa m'ha portat a desorientar-vos per tenir-vos interessats i en alerta.
Bé, he fet una de les dues feines bé.
Vendemiaire us vol fer una oferta grossa.
Tenim ganes de saber la seva oferta
i considerar-la entre les altres opcions.
És el doble.
- El doble de què? - Del que oferien ahir.
Com he dit, he fet una de les feines bé.
Aquesta és la xifra?
No pot ser.
Ui, l'és.
Però només si firma ara mateix.
Així està bé?
Puc ficar-m'hi pel mig?
Sí.
- Adeu. - Adeu.
Així que tu i el Ben esteu sortint ara.
No en diem així.
Ell sí.
Potser sí, que sortim.
Te'l prens seriosament?
Sí. És el millor tio que he conegut mai.
Millor que l'altre?
Què…? La Venetia t'ho xerra tot?
Sí, i el Ben també.
Perquè el cuido des de l'escola d'art.
Potser peco de protectora, però el conec de fa molt, m'ho he guanyat.
Hi estàs només per despit? L'estàs utilitzant?
No.
Llavors has acabat amb l'altre? Del tot.
Sí.
A veure, vam anar a dinar.
I ens vam enrotllar.
Però el Ben m'agrada molt, t'ho juro.
No importa.
Si no l'has oblidat, li estàs donant falses esperances.
Ho sento.
És que… no ho he fet mai, això.
Estic aprenent i intentant comprendre què em passa.
Si no pots superar una persona, és problema teu.
Però no juguis amb el meu Ben. No siguis el tio que ell no pot superar.
No s'ho mereix.
O l'esculls o el deixes marxar.
Exacte.
El Departament Jurídic ho ha de revisar.
Ja ho ha fet.
És l'acord exacte que estàvem negociant.
És tot el que volíem.
Sense trucs.
S'han rendit.
La volen fervorosament. Ha guanyat.
I saben que té altres opcions, però la xifra ho hauria de resoldre.
Una pregunta?
Quant t'ha costat la vigilància?
Tenies un espia.
Llavors no té cap altra oferta.
Tu me l'has jugat primer.
És el secret per guanyar una negociació, saber què pensa l'altra.
Utilitzar l'home amb qui es veia ha sigut un cop baix, però són negocis.
Ostres, no ho sabia?
Un moment, ho sabia. Ja l'heu sentit, ho sabia.
D'acord, no està bé, no està gens bé.
Però ja està fet, s'ha acabat.
Posats a fer, firmi, salvi l'empresa i faci's d'or, no?
Solucioneu-ho.
Madolyn?
Madolyn!
- Madolyn! - Ara no, Venetia.
No tenim res a parlar ni a debatre.
No cal que en parlem. Però has de tornar i firmar.
¿Vols que torni allà dins i vengui l'empresa
a la gent que ha pagat…?
No, subornat, l'home amb qui sortia perquè m'espiés?
Sí.
És horrible, però ja està fet.
Res no ha canviat.
Sé que t'han fet mal,
però necessitem la venda.
Potser això era menys pel meu llegat i més pel teu futur.
T'he donat tot el que tinc.
Tot el que soc.
Jo hi he sigut des del principi.
Diria que ja és hora que volis pel teu compte.
Si estàs pensant a marxar a casa,
deixa'm que et recordi, un cop més,
que jo visc més a prop.
Seria divertit.
Segona ronda. Lluiteu!
Ens ho estem passant bé.
I és genial
perquè ni tan sols estem sortint encara.
Ja.
M'entens? Podem sortir, passar l'estona,
però no som parella.
Has sigut tu qui ha volgut provar-ho.
Però no estic buscant res seriós ara mateix.
Tu sí?
Saps què? M'alegro molt que hagis tret el tema.
- De debò? - Sí. No sabia com parlar-ne.
- Jo tampoc. - Hem fet massa bombo de tot plegat.
Com si haguéssim d'estar enamorats.
Tipus: "Va ser especial des del moment que ens vam conèixer."
I ho va ser.
Sí, ja ho sé.
Però hi ha massa pressió.
Doncs no cal que sigui així.
- Ah, no? - No, vull dir…
Ens ho estem passant bé i prou.
Sí, genial, perquè jo no busco res seriós tampoc.
Ho dius per fer-me sentir millor?
No, no menteixo sobre el que sento per fer-te sentir millor.
Seria molt trist.
Però, mira, potser hauríem d'esperar per la segona ronda.
Estic una mica…
N'estàs segur?
Sí. Ah, de fet, em sembla que aniré a comprar una beguda isotònica.
Ves tirant.
Entesos.
Llavors…
D'acord.
- Bona nit. - Sí.
Ei, Ben.
Ets una preciositat.
Ara repeteix-ho.
Qui és ara?
Venetia…
Madolyn. Si us plau, Madolyn!
Madolyn.
Quan ens vam conèixer buscava feina sense parar.
Fingia que no, però buscava clients.
La meva feina és així.
Després que féssim unes copes, vaig tenir una reunió amb una empresa de maquillatge.
Vendemiaire.
I els vaig explicar una història al·lucinant,
que havia conegut la Madolyn Addison en un ascensor,
i havíem anat a prendre alguna cosa i li havia donat el meu número.
I estava segur que no em trucaries mai.
Però ho vas fer.
I llavors ells també.
I em van oferir la vida. Em van oferir feina, feina real.
I l'únic que havia de fer era informar-los de tant en tant.
Sobre com t'anava, què pensaves.
I ho vaig fer.
Perquè quin mal podia fer? No veia que pogués fer cap mal.
I em van encarregar el metratge complementari
perquè pogués ser a prop teu.
Quan em van demanar la gravació, ja…
no podia dir que no.
I estava a punt d'acabar-se.
Ja quasi estava.
Madolyn, teníem una cosa especial.
Encara la tenim.
L'únic que has de fer és oblidar la part negativa.
Ja ho he fet.
A la meva salut.
Tenies raó.
Sí que penso en tu.
Constantment.
Fins i tot quan no hauria de fer-ho, quan hauria d'estar emprenyat amb tu.
I he esguerrat una relació superespecial per tu.
Però no penso entrar si t'avergonyeixes de mi.
Així que digues-m'ho.
Perquè és o tot o res.
A on vas?
No ho sé. Què et ve de gust?
Ara sortim?
Allà on vulguis. Tu digues on.
No t'amoïna que la gent em miri?
L'únic que em preocupa és tornar a engegar-ho a la merda.
Amb tot el que li hem donat i escull això.
Pensar en si mateixa.
En el seu orgull, en els seus sentiments.
No puc amb ella. No puc.
Una vegada em va dir
que si vols alguna cosa a la vida, l'has d'anar a buscar.
I això és el que farem.
Farem que s'efectuï l'absorció,
tant si li agrada com si no.
Subtítols: Estel Marès Ferrer