Hvordan gør man? Klapper jeg med det, når de siger til?
Charmerende.
Hej, Glam-fam, og velkommen tilbage på kanalen. Jeg hedder Marco Mejia,
og jeg bruger ikke bare Glamorous by Madolyn, jeg arbejder her også.
I dag har jeg en meget særlig og meget smuk gæst.
Legenden, divaen, min chef, miss Madolyn Addison.
-Tak. Det er dejligt at være her. -Og tak, fordi du ansatte mig.
-Hvordan er det så at have mig som chef? -Fantastisk. Du er bare den bedste.
Hvordan er det at have mig som assistent?
Lad os bare sige, at du er en ganske unik assistent.
KRITIKNIVEAU: 6
Godt, det er i orden.
Hvad er planen i dag? Hvad skal vi vise de unge?
Vi har en ny, 100 procent økologisk Pride-palette fra Madolyn…
-Anden optagelse. -…fra Glamorous by Madolyn.
-Og hvorfor Pride? Hvorfor nu? -Godt spørgsmål.
Vi fejrer Pride og redefinerer, hvad luksus betyder for vores brand.
Det er en kampagne, jeg glæder mig til at vise jer alle.
Kig med i aften, hvor vi livestreamer fra lanceringsfesten.
Men indtil da…
-Forbliv glamourøse. -Forbliv glamourøse.
Jeg må sige, at da vi satte det i gang,
lovede I at få folk til at snakke, og det gør de.
Alle vil se jeres kampagne.
-Selv jeg. -Og det kommer de til. I aften. Selv du.
Kunne jeg ikke få et lille glimt?
Et lyn. Et vink.
Ikke engang en forsmag? Kom nu.
Madolyn synes, du skal overraskes ligesom resten af verden.
Godt. Jeg har dog en god fornemmelse.
Og jeg kan ikke sige det præcist,
men Vendemiaire vil nok foreslå et beløb, som vil gøre jer glade.
Hvilket beløb tror du, vi kan forvente?
Taler vi nu om beløbet?
-Du bragte det på bane. -Jeg vil gerne høre jeres forslag først.
-At kende jeres skaber tillid. -Frygter I, at Vendemiaire vil underbyde?
Frygter du, at vi trækker os?
Chad. Jeg tror, vi alle vil trække os glade tilbage i aften
og være inspirerede, for det er jo Pride, ikke?
-Jo. -Vi ses snart.
I lige måde, Mykynnleigh.
Ja!
Chad? Kom nu, vi skal fejre det. Du elsker da at blære dig.
Ja, det gør jeg. Men jeg kan ikke!
Det føles forkert. Mykynnleigh burde frygte, at vi trækker os.
Det gør hun ikke. Med al den omtale kunne vi have fået et andet tilbud.
-Det har vi ikke. -Det ved hun ikke.
Hun virker dog, som om hun ved det.
Hun er selvsikker som en middelmådig hvid mand.
Præcis! Som om hun kan læse vores tanker.
Du sagde, hun holdt øje før deadline. At hun vidste, hvad der foregik.
Hun har ikke en muldvarp.
Madolyn var muldvarpen. Hun lækkede kampagnen.
Nå ja.
Jeg må tale med min mor. Ikke om det her. Noget andet.
-Det kan måske vente. -Jeg ved godt, du er bekymret.
Det var jeg også. Men vi vandt!
Vi kan nyde det her!
-Sørg for at nyde det. -Ja.
Madolyn Addisons kontor. Beklager. Der er ikke plads til flere i aften.
Madolyn Addisons kontor. Nej, der er ikke plads til flere.
Gæstelisten er fyldt op. Rebet er hængt for.
Om du så var Madison Beer, kan jeg intet gøre.
Er det Madison Beer?
Hej, diva. Jeg elsker dit album.
Der er desværre ikke plads til flere. Kys, kys.
Jeg ved, hvordan du har det. At holde styr på gæstelisten
er som at være Dungeon Master. Spillerne vil altid have særbehandling.
Men ved I hvad? Går du i en fælde i min grotte,
må du kaste dig ned for at undgå det magiske missil.
-Apropos magiske missiler… -Jeg kan godt høre jer.
-Hvornår skal vi udforske grotter igen? -Snart.
Hvorfor står du ikke på gæstelisten til lanceringsfesten? Alle kommer.
Fordi der i aften er finale mod edderkoppedronningen,
og jeg er Dungeon Master. Jeg kan ikke svigte gruppen.
-Du er god på det punkt, ikke? -Jeg er bedre.
Især anden gang.
Sex er som at spille Mafia. Første spil er for at lære alles afslørende kendetegn.
Vi står da vist med endnu en ægte kontorromance.
-Det kalder vi det ikke. -Hvorfor ikke?
-Der er kun gået en uge. -Der er gået en hel sommer.
Hvad siger Uberfyren til det?
Det finder vi ud af. Jeg skal spise frokost med ham i dag.
-Skal I mødes? Efter det, han gjorde? -Hvad? Jeg opfører mig modent.
Vi må slå op officielt. Jeg får det notarialt bekræftet.
-Du er altså kommet over ham? Ja, det er jeg.
Godt. Jeg tænker stadig på ham af og til.
Ja, ja. Jeg savner ham en lille smule.
Det er skidt, ikke?
Miss Rodrigo har en sang eller tre om det.
Ja, ikke? Hun løj ikke. Følelser er svære.
Men ved du hvad? Jeg ordner det.
Jeg mødes med han og gør det forbi. Det er slut. Forbi. Punktum.
-Det er det rette at gøre. Ikke? -Sørg for, at kapitlet er afsluttet.
Ellers vil du spekulere på, hvordan det ender.
-Er Ben virkelig…? -Om jeg fatter, at han kan gå lige.
-Kom ind, James. -Du er svær at overraske.
Du står i kalenderen, og jeg afskyr overraskelser.
Her er noget, du ikke vil afsky. Det elektroniske pressemateriale.
Det er færdigt og klippet sammen. Jeg håber, du kan lide det.
Du ser fantastisk ud. Selvfølgelig. Du er jo prof og har gjort det i årevis.
Her er du.
Det er din rejse. Det, du gjorde.
Jeg magter ikke at se mig selv. Vil du sende det til mig?
Ja, selvfølgelig. Tager vi din bil til lanceringsfesten?
-Gerne. -Medmindre jeg gør Teddy jaloux.
-Du må indrømme, han virker lun på dig. -Teddy? Mig?
-Nej, han er nærmest familie. -Så siger vi det.
-Jeg tænker for meget over det, ikke? -Jo.
-Ingen udspionerer os. -Nej.
-Godt. Ja. -Ja.
Jeg er ikke bekymret.
Løber vandet for at forstyrre mikrofoner til aflytning?
Jeg så det i Homeland. Det virker.
-Firmaet går muligvis i en fælde. -Eller også vil du spolere noget godt.
Jeg har ikke spoleret det her gode.
Fordi jeg er emotionel bomberydder. Velkommen til at date en Jomfru.
-Undskyld, jeg er Skorpion. -Du har Jupiter i Krebsen.
-Er det godt? -Det er smukt.
Teddy? Hvad er der galt?
Jeg ville bare tjekke Madolyns tidsplan i aften.
Jeg har hendes kalender, men spørg hende bare. Hun er derinde.
Ja, men sammen med…
Noget galt?
Jeg venter i mødelokalet.
Sært.
Madolyn?
Har du bemærket, at Teddy har opført sig anderledes på det sidste?
Han er altid uforudsigelig.
Jeg glemte noget i bilen. Jeg er straks tilbage.
-Marco? -Parker.
-Tak, fordi du kom. -Selv tak. Jeg ville gerne.
Hvad går det ud på?
Jeg vil bare afslutte kapitlet om os ansigt til ansigt.
Du bør vide, at det er forbi.
-Er det? -Ja, det er det.
Jeg mener, ja, jeg tænker stadig på dig.
Jeg savner dig muligvis en lille smule.
Jeg kan muligvis godt lide den måde, du ser ud på. Men det er lige meget.
-Det er forbi. -Jeg forstår. Det er forbi.
Og tak, fordi du er så sød. Jeg ligner udskidt æblegrød i dag.
-Nej, du gør ikke. -Jeg har ikke engang været i bad.
Du ved, jeg godt kan lide det.
-Hvor lang er din pause? -40 minutter.
Fint nok.
Det er ret sjovt med fart på. Det bør vi prøve igen.
Vi skal ikke prøve noget igen. Nogensinde.
-Det her var forkert. -Det føltes ellers rigtigt.
-Jeg ville slå op med dig i dag. -Ja, det ved jeg.
Og jeg ville tale dig fra det. Virkede det?
-Du løj for mig. -Jeg sagde undskyld.
Du kan ikke håndtere mit udseende.
Eller min tøjstil. Du får mig til at få det skidt med den.
Det har ingen gjort mod mig før. Nogensinde.
-Du skammer dig over mig. -Jeg har aldrig datet en som dig.
Jeg er ikke perfekt. Jeg bør udvikle mig. Giv mig en chance til at gøre det.
Hør…
Jeg ved godt, det her ikke er perfekt. Det er bedre endnu.
Det er rodet. Det er vredt. Det er ægte.
Det får man ikke med alle. Ødelæg det nu ikke.
Der er en hel verden af folk derude, som kan lide mig, som jeg er.
Jeg vælger dem. Ikke dig.
Prøv bare på at glemme mig, men det vil ikke lykkes.
Du kan ikke bare slukke for det. Det ved jeg, for det kan jeg heller ikke.
-Du havde ret. -Det ved jeg!
-Om hvad? -Mykynnleigh kastede sig jo over mig.
-Hun lod til at vide, hvad vi lavede. -Men hvordan? Ingen ville tale med hende.
Det behøvede de heller ikke. Hun lyttede med. Via den her.
-Hvor fandt du den? -I Madolyns bil.
-Du gennemgår altså ikke andre tilbud? -Vi har ikke fået nogen.
Det er Vendemiaire og kun Vendemiaire.
Stop. Det var i går.
Der ligger timevis af samtaler som den her. Telefonopkald. Alt muligt.
Batteridrevet, stemmeaktiveret. Den har endda wi-fi.
-Let at gemme hvor som helst. -Det er umuligt.
Teddy kan ikke have gjort det. Han har det ikke i sig.
Mykynnleigh prøvede på at shanghaje mig. Hvem siger, jeg er den eneste?
Han vil muligvis have penge. Eller han er jaloux på James.
Tanken må have strejfet dig.
Derfor er Mykynnleigh så selvsikker. Hun ved alt.
Uanset hvor godt, det går i aften, vil Vendemiaire underbyde,
og vi må tage imod det.
En handel er vel en handel. Vi klarer os da. Ikke?
Firmaet er min mors eftermæle, Venetia. Vi fortjener det bedste tilbud, vi kan få.
-Vi skal da ikke droppe det, vel? -Penge er et tegn på respekt.
Ring til Teddy. Jeg må tale med ham.
Han må ikke vide, at vi ved det. Det er den sidste fordel, vi har.
Jeg ved, hvad jeg gør.
-Er det rigtigt? -Ja.
-Du gør det altid… -Ben!
Spørgsmål: Hvad sker der, hvis du dropper edderkoppedronningen?
Så ville hun lave ubegribelig ravage i landet Waterdeep. For evigt.
Nej, jeg mener, hvad hvis I spillede D&D en anden aften,
så du kunne tage til lanceringsfest sammen med mig?
Sammen med dig? Som en date?
Som at vi dater?
Måske. Det ved jeg ikke.
Jeg synes bare, det er på tide, at vi lægger fortiden bag os
og giver det en chance for alvor.
Hvad siger du?
Ja, jeg kan godt tage med. Men jeg har intet at tage på.
Det finder vi ud af.
Jeg finder ud af noget og tvinger ham til at tage det på.
Din tid kommer, edderkoppedronning.
Bare ikke i aften.
Hvad er der galt?
Er der for meget varme på? Vil du forbi en bodega?
Er du i tvivl om i aften og vil have, jeg bare kører?
-Vi kan nå til Canada i aften. -Du lader til at være i godt humør.
Vi har ikke været alene sammen i noget tid.
Du savner James.
Er det ikke lige meget?
Jeg fortsætter nok med at date ham, så jeg er nysgerrig.
-Nej, du er ej. -Tror du ikke, jeg ved, hvad jeg vil have?
-Jeg ved, du ikke vil høre det. -Bad du mig ikke give ham en chance?
Hvad skal jeg sige? At han udnytter folk?
At når han er færdig med dig, ser du ham aldrig mere?
Det vil du ikke høre, så jeg siger det ikke, selv hvis det er sandt.
Tror du ikke, jeg ved det, når jeg bliver udnyttet?
Det tilkommer ikke mig.
Hvis du har noget at sige, bør du sige det nu.
Nej. Det har jeg ikke. Og det får jeg aldrig.
Hej, Chad. Vil du og Venetia møde mig derhjemme om en halv time?
Vi må have en lille snak.
Ben.
Nej.
Vi bør måske hente din Star Trek-uniform.
Find på noget. Jeg skal se godt ud for Marcos skyld.
-I er virkelig lykkelige, hvad? Dater I? -Du hørte ham jo.
Det kalder vi det ikke endnu, men… det gør jeg.
Da Marco trådte ind første gang, vidste jeg det bare, du ved.
Og jeg… jeg ville ikke prøve og så mislykkes.
Men… her er jeg.
Jeg har styr på det.
Godt, du tillader dig selv det. Jeg troede ikke, du ville.
Heller ikke jeg.
Især, du ved, på grund af ham den anden fyr.
-Er der en anden fyr? -Det var der.
Men han fik Marco til at få det skidt. Det gør jeg ikke. Slut færdig.
-Jeg har en ide, men du må stole på mig. -Godt.
-Du smører tykt på i aften. -Det er en makeup-event.
Dragqueen-reglerne gælder.
Hvis de ikke kan se det på bageste række, har du ikke nok på.
-Jeg kan stadig få dig ind, hvis du vil. -Min fest er i gang. Mor dig godt.
Mor?
Hvordan ved man, at nogen er den rette for en?
Har det noget at gøre med ham, der sendte dig de der?
På en måde.
Altså. Jeg ved, hvordan man ved, at en mand er den forkerte.
Han gør en gravid og smutter,
så man skal opfostre hans skøre, men elskelige søn alene.
Jeg ved godt, at far var en nar og klart ikke verdens bedste fyr.
Men kunne du lide ham?
Jeg elskede ham.
Han var sjov, flamboyant og forstod at klæde sig flot.
Han kunne snakke sig ud af alt. Lyder det bekendt?
Jeg var altid bange for, at jeg ville miste ham,
så jeg anstrengte mig for at være god nok til ham.
Som ung giver det af og til mere mening at jagte kærlighed end at blive elsket.
Så var han vel bare en kæmpe fejltagelse.
Nå ja. Jeg fik jo noget godt ud af det.
Men ja, han var en fejltagelse.
Men han var den rette fejltagelse.
Jeg håber, du begår de rette fejl også.
Hallo? Ja. Ja, det er et godt tidspunkt. Ja.
-Hvad så? Indrømmede Teddy det? -Næsten. Han ved ikke, at jeg ved det.
-Mykynnleigh må have overbevist ham. Hvad betyder det for os?
For handelen? Hvad gør vi?
-Jeg ved godt, du vil droppe det… -Nej. Vi skal udnytte det.
-Hvad gjorde du med optageren? -Slettede i dag og lagde den tilbage.
Godt. Mykynnleigh skal lytte med.
-Jeg har en god fornemmelse. -Også jeg.
Det bliver endnu mere spændende, end jeg forestillede mig.
Ja.
Jeg burde ikke sige det til nogen, men…
…vi aflyser handelen med Vendemiaire i aften.
-Er det godt nyt? -Fantastisk nyt.
Jeg har fået tre nye tilbud den seneste uge.
Hele branchen taler kun om os, og flere penge betyder mere frihed.
-Jeg er så glad. -Ved de det hos Vendemiaire?
Vendemiaire? De har ingen anelse.
Jeg kan ikke vente med at fortælle dem det.
-Hej. Jeg skal deltage i eventen. -Hvor skønt for dig.
Mykynnleigh Williams.
-Jeg står på listen. -Godt.
Nå, nu er jeg med. Du står på den liste.
Du kommer tidligt. Vi er lige startet. Denne vej.
Din Pride-oplevelse venter. Kom.
Undskyld, men hvor er festen?
Festen venter forude, men først et vigtigt spørgsmål.
-Kan du overleve Pride? -Ja.
Godt, så følg med mig.
Det var sommeren 1969.
New Yorks politi indledte en række voldelige razziaer
mod homobarer i Greenwich Village.
Men på Stonewall Inn gjorde stamkunderne modstand
og gjorde oprør seks nætter i træk på gaderne i Greenwich Village,
i det, vi i dag kender som Stonewall-optøjerne.
Det igangsatte den bevægelse, der fejrer queer-identitet og -synlighed,
som vi kalder Pride i dag.
Ingen ved helt, hvordan oprøret opstod,
men vi hædrer dragkunstner og forkæmper for homorettigheder Marsha P. Johnson
for at yde modstand ved Stonewall og medvirke til at inspirere til Pride.
Mykynnleigh Williams, hvilken af disse udtalelser er miss Johnsons:
Et: "Jeg er muligvis skør, men det betyder ikke, at jeg tager fejl."
To: "Man har aldrig rigtigt rettigheder som individ,
før man har alle rettigheder."
Eller tre: "Så længe homoseksuelle ikke har rettigheder over hele USA,
er der intet at fejre."
-Alle tre? -Ja, Mykynnleigh! Alle tre!
Du klarede det. Du er klar til at overleve Pride. Kom så.
Hvorhen?
Du satte gang i Pride, Mykynnleigh.
Nu er der parade. Af sted. Vis, du er stolt.
-Godt. Hej. Undskyld mig. Ih dog! -Vi danser og morer os.
Mere stolt, Mykynnleigh!
-Sådan. -Tak.
-Nu er du der næsten. Sådan! -Ja!
-Du gjorde det, Mykynnleigh. Fortsæt. Kom. -Tak!
USA's erhvervsliv elsker Pride.
De tjener på performativ støtte et regnbuelogo ad gangen.
Er du klar til at udnytte Pride og vaske amoralsk kapitalismes synder af dig?
Ja.
Så kør igennem regnbuevasken, kør!
-Kom. Vi skal nå meget mere. -Godt.
Her er det, Mykynnleigh. De store forventningers bjerg.
Alle firmaer, der giver sig i kast med Pride, må bestige det. Også du.
Kan du være inkluderende, men forsigtig? Tiltrække ros uden at blive hånet?
Efter alle disse årtier, så meget på spil, alle de store forventninger,
kan du så bruge Pride til at sige noget af betydning?
-Ja, jeg kan. -Så kør!
Godt, tak.
Du overlevede vist Pride.
-Skulle alle her det igennem? -Selv Madolyn.
Skal vi kigge os omkring?
Vi vil gerne vise dig, hvad Pride betyder for os hos Glamorous by Madolyn.
Ben!
Sådan, diva. Flot.
Kan jeg bære det?
Jeg anstrenger mig, ikke? Er det appropriation?
Du ser fantastisk ud.
Jeg anede ikke, du havde huller i ørerne.
Det har jeg ikke. Det er lim.
Jeg ville bare gøre en indsats og fyre den af.
Det er lykkedes. Huskede du læbestift, som ikke tværer ud?
-Hvordan ved jeg, om det er det? -Sådan her.
Mærk.
-Ikke dårligt. -Den er god.
Vores Pride-kampagne begyndte her på den her bar,
hvor min mor, vores grundlægger, mødte tre dragkunstnere,
som bruger vores produkter, men som aldrig er synlige hos os.
Fordi vi er et luksusbrand, og dem er der regler for.
Ingen piercinger, ingen tatoveringer. Meget hetero og cis.
Reglerne er naturligvis uskrevne, men alle kender dem.
Det handler om glamour. Distance. Uopnåelighed.
Men vi handler ikke bare om luksus. Vi handler om skønhed.
Og skønhed handler om mere end uopnåelighed og glamour.
Det handler om søstersolidaritet og slægtskab. Lighed.
Den trang, vi alle har, når vi sætter os om morgenen for at prøve noget nyt.
Være noget nyt.
Det er det, vi fejrer med Pride.
Den ene ting, der fører os sammen.
Skønhed.
Det er lige meget, hvad der gør os forskellige.
Vi har alle en plads ved bordet.
Er Madolyn en del af kampagnen? Hun har ikke været model i 20 år.
22 år, faktisk.
Men hvis vi vil skabe røre, så lad os skabe røre.
Den er god.
Den er virkelig god.
-Jeg er nødt til at tage den. -I orden.
-Hun virker bekymret. -Godt.
VELKOMMEN VED BORDET
Sådan. Lad os bytte plads.
Hej. Se vores børn. De dater.
Har du ikke hørt det? Det kalder de det ikke.
Hvorfor? Det har varet en hel sommer. Hvorfor ikke?
Marco kommer sig stadig over Uberfyren.
-Ham den anden? Har han et øgenavn? -Har Ben fortalt dig det?
Ben fortæller mig, hvorfor energilagring i smeltet salt er fremtiden.
Jeg aner ikke, hvad det betyder.
De mødtes til frokost. Marco og ham den anden.
-Hvad gjorde de? -For at slå op. Det er forbi.
Der er vist alvorligt drama om handelen undervejs. Jeg er straks tilbage.
Det var ikke planen. Det kan vi ikke.
Selvfølgelig. Jeg løser det.
Chad?
-Tak. Skal vi ikke fotograferes sammen? -Det er din store aften.
-Lad mig støtte dig. Champagne? -Ja.
-Vi må tale sammen. -Er det så vigtigt, at det ikke kan vente?
Tillykke. Efter alt det, der er sket i år, fortjener du det.
Jeg burde nok ikke have sagt det, jeg sagde.
-Jeg mente det ikke. -Men du sagde det.
-Hvad er der galt? -Hej, mor.
-Mykynnleigh vil gerne tale med dig. -Der er søreme gang i den.
Hold da op, du ser fantastisk ud, Madolyn. Hvem har designet dit tøj?
Det tager vi senere. Jeg har lige talt med bestyrelsen hos Vendemiaire,
og de har et tilbud, vi bør tale om.
-Et sted, hvor vi kan være alene. -Jeg har det perfekte sted.
Godt. Da Vendemiaire hyrede mig til at se på at opkøbe jer,
havde jeg to opgaver. Den første var at overtale dem,
hvilket ikke var let på grund af jeres økonomiske problemer. Men vi klarede det.
I klarede det. Med Pride-kampagnen viste I, at I stadig kan skabe røre.
Min anden opgave var at holde prisen nede,
hvilket betød, at jeg måtte spille spil, så I forblev sultne og på tæerne.
Nå ja. Jeg gjorde da én ting rigtigt.
Vendemiaire vil give et tilbud, og det er et højt beløb.
Vi ser frem til at få tilbuddet og opveje det mod de andre.
Det er det dobbelte.
-Det dobbelte af hvad? -Af det, de ville tilbyde i går.
Som sagt gjorde jeg én ting rigtigt.
-Er det beløbet? -Det er umuligt.
Det er det. Men kun, hvis I skriver under nu.
Hvad synes du?
-Må jeg møve mig ind og være med? -Ja.
-Farvel. -Farvel.
-Nå, du og Ben dater altså nu? -Det kalder vi det ikke.
Han gør.
-Ja, det gør vi. -Er du seriøst interesseret i ham?
Ja. Ben er den bedste fyr, jeg nogensinde har mødt.
Bedre end ham den anden?
-Hvad? Fortæller Venetia dig alt? -Ja. Og det gør Ben også.
For jeg har passet på ham siden kunstakademiet.
Jeg er nok overbeskyttende, men har kendt ham længe nok til, at det er min ret.
Er Ben bare en trøstefyr? Udnytter du ham?
-Nej. -Du er altså færdig med ham den anden?
Ja.
Jeg mener… vi spiste frokost sammen.
Og vi… var sammen.
-Men jeg kan virkelig godt lide Ben. -Det er lige meget.
Indtil du er ovre ham den anden, forleder du bare Ben.
Jeg er ked af det. Jeg er bare… Jeg har aldrig prøvet det før.
Jeg er ved at lære, hvordan man gør.
Hvis du ikke kan komme over en fyr, er det din sag.
Men du skal ikke lege med Ben. Bliv ikke ham, han ikke kan komme over.
Det har han ikke fortjent. Vælg ham, eller giv slip på ham.
Ja.
-Juridisk afdeling skal godkende det. -Det har de allerede gjort.
Det er præcis den aftale, vi har talt om. Det er alt det, vi ønskede os.
Ingen numre. De overgav sig.
Vendemiaire er vilde for at få jer. I vinder.
De ved, I har fået andre tilbud, men forhåbentlig løser det beløb den sag.
Et enkelt spørgsmål. Hvad kostede overvågningen?
Vi ved besked om din spion.
-I har altså ikke fået nye tilbud. -Du snød mig først.
Sådan vinder man i en forhandling. Ved at vide, hvad den anden tænker.
At bruge den mand, du dater, var nok lavt, men det er bare forretning.
Vent. Vidste du det ikke?
Vent. Det vidste du da godt. I hørte hende. Hun vidste det.
Godt. Det her er slemt. Det er virkelig slemt.
Men sket er sket. Det er slut nu.
Nu kan du lige så godt skrive under, redde dit firma og blive stenrig, ikke?
I må rette op på det her.
Madolyn? Madolyn!
-Madolyn! -Ikke nu, Venetia.
Der er intet at tale om.
Vi behøver ikke tale om det. Men du må skrive under.
Skal jeg gå ind og sælge vores firma til de mennesker, der betalte…
Nej, undskyld, bestak den mand, jeg datede, til at udspionere mig?
Ja.
Og det er forfærdeligt, men sådan er det.
Situationen er den samme. Jeg ved, du er såret,
men vi har brug for handelen.
Det her handler vist mindre om mit eftermæle og mere om din fremtid.
Jeg har givet dig alt, hvad jeg har. Alt, hvad jeg er.
Jeg støttede dig, da ingen holdt regnskab.
Det er vist på tide, du står på egne ben.
Hvis du overvejer at tage hjem nu, må jeg endnu engang minde dig om,
at jeg bor tættere på.
-Det kunne være hyggeligt. -Anden omgang. Kæmp!
Hør, vi har det sjovt.
Og det er skønt, fordi vi ikke engang er kærester.
Ja.
Du ved, vi går ud sammen og hænger ud, men vi dater jo ikke.
Det var dig, der ville give det en chance.
Ja, men… jeg leder ikke efter noget seriøst lige nu.
Gør du?
Jeg er virkelig glad for, at du bragte det på bane.
-Er du? -Ja. Jeg kunne ikke… sætte ord på.
-Heller ikke jeg. -Der er lagt op til en hel masse.
Som om vi skal være forelskede. At der var noget fra første øjeblik.
-Det var der også. -Ja, det ved jeg.
-Men der er bare meget pres på. -Det behøver der ikke at være.
-Ikke? -Nej, jeg mener… vi morer os bare.
Godt. For jeg leder heller ikke efter noget seriøst lige nu.
Siger du bare det for min skyld?
Nej. Jeg lyver ikke om mine følelser for din skyld. Det ville være trist.
Men vi bør måske vente lidt med anden omgang.
-Jeg føler mig lidt… -Er du sikker?
Ja. Jeg tror, jeg smutter forbi bodegaen og får en elektrolytdrik.
-Tag videre uden mig. -Fint nok.
-Godt. Godnat. -Godt.
Hør, Ben?
Du er smuk.
Sig det igen.
Hvem er nu det?
Venetia…
Madolyn. Hør nu, Madolyn!
Madolyn…
Da vi mødtes, var jeg desperat efter arbejde.
Jeg fiskede efter klienter. Det er nødvendigt i min stilling.
Dagen efter, vi var ude, havde jeg et møde med en makeupvirksomhed.
Vendemiaire. Jeg fortalte dem den her vilde historie om,
at jeg havde mødt Madolyn Addison i en elevator,
og at jeg gav hende mit nummer efter en drink.
Og… jeg troede jo ikke, du faktisk ville ringe til mig.
Men det gjorde du.
Og så ringede de også.
Og de tilbød mig guld og grønne skove. Rigtigt arbejde.
Jeg skulle bare… melde tilbage til dem indimellem.
"Sig, hvordan hun har det og hvad hun tænker på."
Så det gjorde jeg.
Det kunne vel ikke skade? Jeg kunne ikke se, at det kunne det.
De bookede mig til ekstraoptagelserne, så vi var tæt på hinanden.
Da de ville have optageren skjult, var jeg…
Jeg kunne ikke sige nej. Det var næsten forbi. Det var…
Det var næsten overstået.
Madolyn, vi havde noget sammen. Det har vi stadig.
Du skal bare glemme den grimme del.
Det har jeg gjort.
Skål for mig.
Du havde ret.
Jeg tænker på dig. Hele tiden.
Selv når jeg ikke burde. Selv når jeg burde være rasende på dig.
Jeg smed endda noget særligt væk på grund af dig.
Men jeg træder ikke ind ad døren, hvis du er flov over mig.
Så sig det nu.
Det er enten alt eller intet.
-Hvor skal du hen? -Tja, hvad har du lyst til?
-Skal vi ud? -Lige, hvor du vil. Nævn et sted.
Er du ikke bange for, at jeg vækker opsigt?
Det eneste, jeg er bange for, er at forkludre det her igen.
Efter alt, hvad vi har givet hende, er det det her, hun vælger.
Sig selv.
Sin stolthed. Sine følelser.
Jeg kan ikke klare det mere.
Hun sagde engang til mig,
at hvis man vil opnå noget her i livet, må man selv gå ud og få fat i det.
Så det gør vi.
Vi får handelen igennem, uanset om hun er med på den.
Tekster af: Josephine Salome Ulnits