Les taques de maquillatge no us deixen dormir?
Us porto tres trucs ràpids per netejar-les.
Un bastonet amb alcohol isopropílic ho neteja gairebé tot.
Pretracteu la resta amb lleixiu enzimàtic.
I no us deixeu la purpurina.
Surt fàcilment amb un rodet llevaborrissol.
Funciona en la pell i tot.
Recordeu, els errors no us han de fer perdre la son.
Cap taca no és prou intensa.
Cap vessament no és prou seriós.
MYKYNNLEIGH, SI US PLAU, TRUCA'M. HI ETS? EM POTS RESPONDRE?
I cap relliscada no és prou gran
perquè no puguis resoldre-la i començar de nou.
Tens pressa?
- T'estàs escapolint? - Se'n diu feina, cari. Et sona?
Per què és tot tan estrany entre nosaltres des de P-Town?
No ens ho vam passar genial?
Alguns, sí.
D'acord, sí, potser vaig ser un imbècil amb el teu amiguet Ben.
Però teniu alguna cosa.
I, sí, em poso gelós.
És perquè m'importa.
Perquè tot el que tens de bo també ha de ser dolent?
- Què faràs demà a la nit? - No ho sé, segurament res.
Bé, perquè he d'anar amb els de la feina i vull que vinguis.
Al Lincoln Center.
On la Lady Gaga fa jazz?
Fan algun xou?
Només serà fer unes copes amb els financers més arrogants.
- Em fan semblar interessant. - Això és impossible, xato.
Suposo que ho hauria de veure jo mateix.
Ah, i s'ha d'anar formal.
Així que hauràs de rebaixar les extravagàncies, si pot ser.
Com fer-me els ulls més discrets? M'he passat, avui.
No. Com que no et facis els ulls.
Americana, corbata i prou.
És només per una nit.
Citant l'immortal Tony de P-Town: "Això sí que no."
- Ho vas fer per P-Town. - I va ser un gran error.
És per la feina, entesos?
Hi has estat en contra des del principi.
És que la vida és així, d'acord?
Quan vaig a la feina, em poso el tern. I quan torno a casa, me'l trec.
És un personatge, tots en tenim un.
I em sap greu, però si no pots canviar d'aparença per una nit
és que no ho esculls, et controla.
I tu ets massa impàvid per permetre-ho.
Ningú diu impàvid avui en dia.
Podràs venir?
Si us plau?
Vull que vinguis.
Et vull a tu.
La feina està sent un drama.
Ho intentaré.
La lluna nova està en Virgo.
- Et diu res, això, Raj? - No, senyora.
No t'interessa gaire l'astrologia, oi, Raj?
No, senyora.
En fi, ets molt més callat que el Teddy.
Sí, senyora.
I no tan divertit.
No, senyora.
- Saps quan tornarà? - No, senyora.
¿Podries dir al Teddy que sento haver dubtat de la seva lleialtat
i que l'enyoro?
I preguntar-li si podria tornar perquè tot torni a ser com abans?
Sí, senyora.
Ets dels que va amb peus de plom, Raj.
Capricorn?
Sí, senyora.
Ho sabia.
Un cafè amb llet calent, flors fresques,
revistes europees que no tenen cap sentit.
Avui torna a l'oficina. No m'ho neguis.
No ho puc confirmar, tampoc. Però les peònies parlen per si soles.
Què ha dit? Què en pensa, de l'absorció?
La Mykynnleigh vindrà avui.
La Madolyn ha de firmar l'acord.
La Madolyn i jo tenim una confiança sagrada,
com entre client i advocat o entre la Trixie i la Katya.
No t'explicaré de què parlo amb ella.
A P-Town vas dir que hi parlaries. Ho vas prometre.
- Vaig dur pestanyes falses. - Chad, vine.
Acceptem l'acord.
El que aquella dona em va fer és horrorós, però no deixaré que destrossi l'empresa.
- Has pres la decisió correcta, mama. - El Marco estarà d'acord amb tu.
Em va contactar per convèncer-me, però ja m'havia decidit.
- Me n'alegro. - Hem passat dificultats aquest estiu.
I no sempre hem fet o dit el correcte.
Però no és tard per fer el correcte.
La Mykynnleigh vindrà al migdia, així…
La Venetia i tu us n'ocupeu.
Quan la vegi jo, serà el seu últim respir.
- Madolyn, hauria de… - Ara no, Venetia.
- Ara no. - Sí, ara.
Jurídic necessita unes firmes quan et passi l'efecte dels estimulants.
No he pres estimulants. Potser hauria de fer-ho.
Tinc molta pressió. Està passant.
Que ocupat. Creia que marxaves.
Què és això?
La Madolyn sap que te n'aniràs, no?
Encara no. Ara passen massa coses.
Em necessita.
Busques una excusa per quedar-te? Estaves convençut que volies marxar.
Julia, baixaré d'aquest avió. Però primer l'he de fer aterrar.
D'acord, això ja està.
Ei, Mykynnleigh. Soc jo, la Venetia. Et deixo un missatge de veu.
I tenint en compte que soc dels 90, és molt seriós.
On ets? Què està passant?
La Madolyn vol firmar l'acord, hauríem de cancel·lar-ho tot.
Entesos? Truca'm.
O encara millor, escriu-me. D'acord?
Genial, t'estimo. Adeu. Perdona. En fi. Adeu.
- Ei. - Ei.
Hola, ho sento, estan passant massa coses.
- La lluna nova està en Virgo, ho entenc. - Sí.
Com ha anat la conversa amb la Madolyn.
No ha anat. No ha volgut parlar.
- Llavors esteu bé? - No sé com estem.
Suposo que bé.
Sembla que tenim un tracte educat, molt professional.
- Però no és el mateix. - Tornareu a estar com abans. Anirà bé.
No sé. Quan has dit certes coses, ja no pots desdir-les.
Potser hi ha errors que no podem esmenar.
Per Déu.
Busques alguna cosa?
O algú?
No. M'ha caigut una cosa, buscava…
El meu tampó.
De res.
El Ben continua a casa, malalt.
No, no sé quan tornarà.
Si vols saber res més, pregunta-li.
Ja ho he fet.
M'ha deixat en "vist" com un irrellevant.
Mira,
ja sé que li he mentit i molt.
I el meu nòvio el va humiliar i molt.
Però, a veure, no sé, ningú no és perfecte, oi que no?
Li va costar moltíssim obrir-se.
I mira què li has fet.
- Ho puc arreglar, ho arreglaré. - Com?
Marco.
Gairebé mai no et veig i treballo amb tu, com és?
Perquè soc afortunat?
Ens cal un temps de qualitat mare-fill ja, tinc entrades per a Wicked.
Hi anem demà.
No puc. El meu nòvio ha quedat amb els de la feina i hi anem junts.
Perdona. El nòvio és més important que el nostre Wicked nadalenc?
No és Nadal, és juliol.
I per què demà?
Perquè he pensat que tancarien i em volia curar en salut.
Fan Wicked des que Beyoncé va començar a cantar sola.
No tancaran fins d'aquí molt, xata meva.
Obren a les 19:00. Recollim les entrades allà. No fallis.
Què? No…
Mykynnleigh.
Com esteu tots?
Estem bé.
Heu passat un bon 4 de juliol? Què heu fet?
Podem centrar-nos?
No voleu posar-nos al dia abans?
D'acord.
Hem fet un camí llarg i dur per arribar on som ara.
Però ma mare m'ha autoritzat perquè accepti l'oferta.
- No em renyareu? - Vendre no és l'elecció fàcil.
Però és l'elecció correcta.
Vaja. Serà més incòmode del que creia. Com ho faig? Odio les males notícies.
Ja no ens interessa absorbir Glamorous by Madolyn.
Com és possible?
Ens havíeu fet una oferta, una de grossa.
Però no sabia si firmaríeu l'acord i he estat organitzant un pla B.
He buscat alternatives perquè Vendemiaire entri en la cosmètica de luxe
amb una marca i línia de productes nous.
Els havia de dur solucions
i, quan us vau retirar, ho van mobilitzar.
Fins i tot tenim els prototips. Són bufons, eh?
Em resulten familiars.
Bé, no hi ha idees originals. Només n'hi ha de noves.
Bé, podeu plagiar-nos l'envasament,
però no ens pispareu les clientes amb fórmules mediocres.
Adoren la nostra qualitat. Notaran la diferència.
O potser no. Qui sap?
Veig que no ens posarem al dia. Seria estrany.
D'acord.
Bona sort.
Ha estat divertit.
No deus pensar…?
Hem de portar això al laboratori ja.
Té motius per estar confiada.
Són còpies exactes de les nostres fórmules fins a la molècula.
Al laboratori no hi han vist diferència.
Vendemiaire ha fet el que ningú en 23 anys de negoci ha pogut fer.
Han desxifrat les fórmules amb enginyeria inversa.
L'acord era una tapadora per robar-nos la propietat intel·lectual.
Ho sento.
Ho podem arreglar, no?
Ho podem combatre.
Explica a la Venetia com acabarà.
Vendemiaire llançarà la nova línia. La vendran barata.
Mantindrem algunes clientes.
La resta, veuran que podran obtenir el mateix a meitat de preu.
I marxaran.
I la nostra empresa sucumbirà,
encara més de pressa que ara.
S'ha acabat.
La Mykynnleigh no havia de fer això.
Només havia d'ensenyar-li
que teníem les fórmules
per pressionar la Madolyn a vendre l'empresa.
És molt greu, oi?
Sí.
M'he carregat l'empresa.
Soc la dolenta de la pel·li. He sigut sempre la dolenta.
L'hi he de dir.
Ni de conya.
És el correcte.
I seria una gran elecció
si tinguessis el privilegi de prendre-la.
Que jo sàpiga no et pots pagar un advocat.
- Tos pares no poden netejar el merder. - Mare meva.
Fer el correcte et pot enviar a la presó.
I per a què? Ja està fet, s'ha acabat.
- T'has de protegir. - Però ho vull arreglar.
I què arreglarà que t'arruïnis la vida?
No m'hauria imaginat mai que tu em diries que em cobrís les espatlles.
No soc una ingènua.
I tu tampoc ho pots ser.
Potser pots arreglar les coses amb la Madolyn abans que desaparegui tot.
Potser sí.
Vine aquí.
En Chad et deu haver informat.
És veritat que s'ha acabat?
No sents la remor? Són els dòminos que cauen.
Ara només és qüestió de temps.
S'ha acabat perquè no tenim remei o perquè tu ja en tens prou.
Si hi hagués res que pogués salvar l'empresa, ja ho hauria fet.
No hi ha solució.
Quan et vaig conèixer al taulell de maquillatge buscava inspiració.
M'alegro d'haver-te conegut. I espero que hagis après lliçons amb mi.
He après que no ho tinc tot tan controlat com em pensava.
I sens dubte no soc qui creia que era.
Tinc autoconfiança. És un requisit si ets com jo.
Soc arriscat i valent.
En realitat no ho soc.
És tot un personatge.
Darrere de tot això en realitat tinc molta por.
Tots en tenim.
Fins i tot jo.
- Escandalós. - Tu?
Tens més confiança que Lady Gaga en un viatge de premsa.
- Necessito que em truquis un xofer. - A on vas?
No és per a mi.
Està tot firmat.
M'ho han dit.
Em sap greu.
Sí, a mi també.
Sobretot perquè hauràs de buscar feina.
No pateixis per mi, sempre m'anticipo.
No paro de pensar:
"Hi ha alguna solució?"
"Podem reduir la plantilla, demanar un préstec o el que sigui?"
No hi ha res a fer.
S'ha acabat.
Li has dit que marxes?
Per què? D'aquí a un mes, no quedarà res d'on marxar.
Perquè no és només pel fet de marxar.
Sinó per dir-li que ja no ets addicte a la seva aprovació.
O potser, quan s'hagi acabat tot això, buscaràs la manera de mantenir l'hàbit?
- Srta. Grande, arriba deu minuts aviat. - Digues-me Ariana.
No ets ella. No ets ni l'Ariana DeBose.
Sabia que si tenies una nova clienta de més renom
l'hauries d'anar a buscar tu mateix.
Vaig prometre un vídeo a ma filla.
Teddy, sento haver pensat mai que tu m'espiaries.
No vaig ser intel·ligent, però ja ha passat i s'ha acabat.
Tot, fins i tot…
- Ni se t'acudeixi dir-ne el nom. - Au, vinga.
Si podem salvar la nostra relació, salvem-la.
I què salvaríem, concretament?
- Cal posar-hi nom? - Ja són dues coses innombrables.
Ja sé que estàs empipat. Jo també. Per tot.
Necessito que alguna cosa a la vida no se m'ensorri ara.
Tornem a tenir el que teníem.
- No puc. - Per què no?
Si no ho saps, no val la pena respondre't.
Espera.
- Un dia brutal, eh? - Sí.
- Necessito una copa. - Jo igual.
Coneixeu algun lloc?
- I tant. - I tant.
- Què trobareu a faltar més? - La Madolyn.
- M'ha ensenyat tot el que sé. - A mi també.
I a mi.
Mireu, hem fet el que hem pogut per salvar l'empresa. De veritat.
Si hi hagués solució, l'hauríem trobat.
Criatures, esteu molt apagades.
- Què ha fet ara el Pete Davidson? - L'empresa fa fallida.
Després de l'al·lucinant campanya de l'Orgull?
No va ser suficient.
I què passarà amb els vostres productes?
Un cop venudes les existències actuals, deixaran d'existir.
Doncs a veure què em puc endur amb el saldo que tinc a la targeta.
Per què? Tu no els utilitzes.
Correcte, però saps qui sí? Les dones blanques.
De les detestables, a més.
Els agrada Glamorous by Madolyn
més que anomenar els fills com músics de jazz.
M'enduré tants productes com pugui i ho revendré triplicant el preu.
Em pagarà un any de lloguer.
Tenim unes clientes lleials.
Quan sàpiguen que tanquem,
es vendrà tot.
No preferiran les imitacions de Vendemiaire?
És la mateixa fórmula a un preu més baix.
Sí, però encara no ho saben.
Ens en podem aprofitar.
Ja sé què fer.
- Ja sé com salvar Glamorous. - Com?
Us ho explico al cotxe, li hem de proposar a la Madolyn ja.
Les begudes les heu de pagar.
Glamorous by Madolyn anunciarà que ho produirà tot ecològic.
Un cop venuts els productes Glamorous Classic, no tornaran.
Hi haurà una allau per les existències, que amb sort es vendran totes
i tindrem una injecció econòmica per fer la transició de tots els productes
a quelcom que Vendemiaire no pot plagiar.
Continuem sent qui som: de luxe, d'alta qualitat.
I sobrevivim per continuar petant-ho.
Funcionarà, mama.
De veritat.
Les fórmules estan llestes?
O només les ombres d'ulls i els colorets?
Està tot llest.
Hi he treballat. Ho tinc controlat, és la solució.
Les fórmules ecològiques són igual de bones i ja estan preparades.
Si això fracassa, la setmana que ve no hi ha empresa.
Has dit que si hi hagués res que pogués salvar l'empresa, ho faries.
Això només funcionarà si actuem de pressa.
Truca a l'Alyssa.
Som-hi.
Hola, família de Glamorous by Madolyn.
Jo soc la Madolyn de Glamorous by Madolyn
i us vull donar les gràcies per haver-nos donat suport aquest any.
Hem celebrat l'Orgull juntes i hem provat coses molt noves.
EN DIRECTE
El nostre primer producte ecològic
i la primera reformulació des de la nostra fundació fa 23 anys.
Ha estat una nova direcció
i ja no hi ha marxa enrere.
Perquè avui, Glamorous by Madolyn inicia la transició a una marca ecològica.
Els pròxims mesos veureu tots els productes que tant us agraden
reformulats amb estàndards nous i naturals
que mantenen la qualitat per la qual sempre hem lluitat.
I, bé, per obrir etapes noves, s'ha de dir adeu a les velles,
incloses les fórmules antigues que coneixem i que adorem.
Això significa que un cop venuts tots els productes,
ja no tornaran mai més.
I jo seré allà
per acomiadar-me de totes les cremes i ombres meravelloses
que ens han portat fins aquí.
Avui obrim un període temporal de vendes,
aquí, a Nova York, als grans magatzems Saks Fifth Avenue.
Passeu a veure'ns i prepareu-vos pel que vindrà a Glamorous by Madolyn.
I tanquem càmeres.
- Reviseu com ha quedat. - Sí!
Si existís un premi al millor directe,
i l'AlyssaDiu que hauria d'existir, en series finalista.
- Au, para. - Però funcionarà?
Aviat ho sabrem.
Mama, t'he de dir una cosa.
Marxo de l'empresa.
Marxes de l'empresa a menys que…?
A menys que res.
Me'n vaig.
Però si som un equip.
Et necessito.
No. M'ocuparé que a Vendes estiguin llestos per portar les regnes.
I quan ho estiguin…
me n'aniré.
Ho dius perquè vols un ascens?
O una millor oficina?
Ah, no. Ja ho sé, és per la línia masculina.
Ho puc dur a terme.
Realment obtenim tot el que volem quan ja no ho volem, eh?
A què ve això?
És perquè no et deixo avançar?
No.
No, és clar que no. Però…
Saps què és créixer tenint-te de mare?
Tothom m'exigia uns estàndards. Els teus estàndards.
Perquè tu eres perfecta,
i jo també ho havia de ser.
Havia de ser prou bo per ells i per tu.
I ho he sigut.
Però no ha sigut suficient.
I no ho serà mai.
He de ser prou bo per mi mateix,
lluny de tu.
Suposo que havia de passar, tard o d'hora.
No m'esperava que fos tan aviat.
Avui et canviarà la vida.
I jo hi seré.
Per ara.
Ah, mama. No podré venir a Wicked.
Encara que no vagi amb el meu nòvio, tenim molta feina amb les vendes.
Vaja, però si al final pots, vindràs, no?
Pot ser. Però, sincerament, per què no hi anem un altre dia?
El cul del Fiyero no desapareixerà.
No.
Però jo sí.
Què t'he ensenyat sempre?
Que no em cregui res d'un multimilionari?
Prepara't sempre pel pitjor.
I no et creguis res d'un multimilionari.
Quan les coses es van començar a complicar aquí
em vaig posar a buscar feina i n'he trobat una, una de bona.
A Phoenix.
Una companyia sencera que s'especialitza en marques.
I a escala internacional.
Vaig encaixar amb els socis, els agrada la meva actitud.
Em pagaran el trasllat i tot.
Per això has estat tan estranya?
Les trucades, les reunions, el…
El tern. Fa setmanes que ho planeges?
No sabia si arribaria a port i al final, sí.
I després no sabia si ho acceptaria, però ara sí.
No. Ho estem solucionant tot. Tenim un pla…
Encara que arreglin la situació,
no necessiten una especialista en dret de marques a temps complet.
No per sempre.
I la casa, què?
Ja tinc unes vint ofertes al comptat. Ho puc deixar lligat demà mateix.
I jo, què?
Nova York té moltes habitacions per llogar. Trobaràs el teu lloc.
No sé viure sense tu.
No, literalment. No sé ni on es compren segells.
Te n'aniràs i m'obligaràs a convertir-me en adult?
T'has vist a la feina?
Ets un adult. Ja no em necessites.
És el pitjor malson d'una mare,
fer tan bé la feina que el teu fill ja no et necessiti.
No passa res.
Tu fes la teva.
Ara torno.
I sí que aniré a veure el cul del Fiyero aquesta nit. M'agrada.
- Mama. - Sí, hi aniré.
Ecs.
Llums encesos, productes a punt.
La cua de gent es mor per conèixer la Madolyn.
L'AlyssaDiu…
som-hi fort.
On és?
- Creia que la portaves tu. - És a la sala d'espera.
Jo acabo de venir-ne, no hi era.
Heu…? Heu perdut la Madolyn?
És la raó de l'ocasió, la necessitem.
Conec ma mare, es distreu amb les bosses de luxe.
Ens hem de dividir. Venetia, a Gucci. Jo vaig a Bottega.
No s'ha despistat. Ha fugit.
Té un historial de fugir en situacions de molta pressió.
- Com quan no va venir durant una setmana. - Me'n recordo.
Tanta gent, tanta atenció.
- Deu haver entrat en pànic. - No. No pot plantar-nos.
Aquí, ara i avui no. Entesos? La història no anirà així.
- On pot haver anat? - Ja sé a qui podem preguntar.
D'acord.
Heu mirat a Barneys? Li agrada anar-hi i sospirar.
Calla, ja sé on deu haver anat.
On?
A casa.
El meu nen.
- M'han parlat de les vendes temporals. - Ja.
Deus estar feta un flam.
Amb tanta gent.
Tanta pressió.
I potser ho he empitjorat deixant-te amb el Raj.
No sé en què coi pensava.
- Sé què opines dels Capricorn. - No m'importa res de tot això.
Doncs genial.
Posem-nos en marxa, el públic t'espera.
No puc.
Has de salvar l'empresa. És el moment, l'hora del xou.
Tu ets l'estrella, et necessiten a l'escenari.
- És el teu llegat, el que penja d'un fil. - El meu llegat?
Un maquillatge amb el meu nom que he intentat salvar amb dents i ungles?
I què he perdut?
El fill se me'n va. La Venetia és com una desconeguda.
I tu…
Acabar sola, aquest és el meu llegat.
No t'agradava estar sola?
No sempre.
Doncs no has estat sola.
I no ho estàs ara.
No és tard per tornar a començar
i demostrar-los a tots que t'importen.
Passi el que passi al final, ho has de donar tot per l'equip, no?
Què me'n dius?
És aquí.
Disculpeu el retard.
No és res, la feina de la meva vida està en risc.
No t'ho tenim en compte.
Tinc una cosa a dir, abans de començar.
Tenia por d'haver de fer això sola.
Però no estic sola.
No ho he estat mai.
Fotem-li. Som-hi!
Molt bé.
La seva jaqueta, senyora.
Senyoreta.
Sensacional.
Un plaer conèixer-te.
MISSATGES S'HA VENUT COMPLETAMENT TOT
Hola.
Moltíssimes gràcies per passar a veure'ns. Que ho gaudeixis.
Em puc fer una foto amb la dona del moment?
Ja sé que hi ha cua, però he d'agafar un avió.
Venetia, per què no deixes que me n'encarregui jo, aquí?
Vaja, no em diguis que deixes la ciutat tan aviat.
Doncs sí.
I volia donar-vos l'enhorabona abans de marxar.
I agafar un parell d'aquests, són increïbles.
Com podria dir que no a la delinqüent que va gravar-me les converses privades?
Ni jo ni ningú a Vendemiaire ho admet, això,
però només volia un bon acord per a tothom.
De veritat.
Sobretot per tu.
Sí. Així és com funciona.
S'ha de mirar per un mateix en aquest negoci, ningú ho farà per tu.
Entre nosaltres, com ho vas fer?
El què?
Les fórmules no formaven part de les negociacions.
I no les has desxifrat, no ho ha fet mai ningú.
D'on les vas treure?
Només diré…
que vigilis amb quin càmera confies.
- Següent. - Adeu.
- Em podries haver destrossat la vida. - I tant.
Però no em vull carregar una dona ambiciosa com jo.
T'ho mereixes tot, Venetia, de debò.
El que passi no depèn de mi, depèn de tu.
Carai, tenia molta pressa.
La botiga d'M&M's deu tancar aviat.
Ja quasi no queda res. Haurem de tancar aviat.
Què? La gent fa hores que s'espera.
L'AlyssaDiu que facis una batuda per si vols donar preferència a algú.
- Hola, soc el Marco. - Hola.
I tu com et dius?
Bobby. És una mica tímid, però no s'ho volia perdre.
És la primera marca que ha provat mai, perquè la porto jo.
Igual que jo.
Ei, Bobby, t'agradaria conèixer la Madolyn?
Ara mateix?
Hola, com et dius?
- Bobby. - Jo soc la Madolyn.
T'agrada el maquillatge? Veig que sí.
Escull-ne una.
Oh, és una preciositat. La provem?
- Avui ha anat bé. - Ha anat genial.
Ho hem venut tot a la meitat de les botigues.
I el sistema de venda en línia s'ha penjat.
Ha funcionat. Per ara.
I ara què?
Uf, qui sap? No paren de preguntar-m'ho.
Bé, ja ets a casa.
Que ràpid.
- Deixa'm baixar, t'obro la porta. - Què?
Creia que estàvem normal.
"Normal".
Jo diria que ja no hi ha res normal entre tu i jo.
Això no t'ho discutiré.
Bona nit, Teddy.
Bona nit, Madolyn.
- Teddy? - Sí?
Ens veiem demà?
Fins demà.
Un moment.
No t'has canviat.
Una mica més i ho faig. És el problema.
Només era per una nit.
Sempre hem estat així.
No t'he demanat mai que canviïs. Mai.
No t'ha calgut. M'ho has demanat sense demanar-m'ho.
Has volgut negociar qui soc.
I, de fet, estic molt content que ho hagis fet,
perquè no tornarà a passar mai més.
Ets més que unes ungles i dos talons.
Et penses que no ho sé, cari?
I per què t'importa tant aquesta merda?
A fer llum de gas a una altra.
Res més a fer, aquí.
Què fas aquí?
No puc treballar més per a tu.
Vaig fer una cosa.
I et mereixes saber què i per què.
Subtítols: Estel Marès Ferrer