Xates, soc el Marco Mejia en directe des de Glamorous by Madolyn
i només tinc una pregunta per fer-vos: qui vol rebre?
EN DIRECTE
Obrirem uns paquets que ens han arribat, entesos?
Un paquet de premsa. Comme des Garçons.
Francès. Tot i que en realitat no. Ho sabíeu?
És la nova fragància. Disculpeu un momentet.
Xuf-xuf, cari.
Després tenim el pintallavis difuminador Days and Diffused de NYX.
Me'n posaré una mostra.
Us aviso: icònic.
A continuació tenim… No sé què és, això.
Molt bé, aquí tenim…
Caris, això és la Paleta de l'Orgull 2023 de Glamorous by Madolyn.
Ho deu haver enviat algú de la llista de relacions públiques.
Miraré si hi ha alguna nota, potser així ho entendrem.
"Estimada Waverly, bon Dia de l'Orgull de part de tots a Glamorous. Madolyn."
Vaja, sembla que no som prou bons per a la senyoreta Waverly,
però tirarem pel dret.
Molt bé, ara tenim…
HAS ATACAT LA WAVERLY?
Ui, veig comentaris empipats. A veure.
Xatos, siguem realistes, eh? Adoro la Waverly.
És una icona, una llegenda i la dona del moment. Per favor.
Només la deixava una mica malament per haver-nos retornat el paquet.
CONTRACORRENT A L'ATAC!
Ha arribat el Contracorrent. No m'he ficat amb la Waverly.
JUSTÍCIA PER ELLA!
Si no us calmeu, començaré a repartir bloquejos.
NI LA MENCIONIS.
EVITA EL BRASIL!
La sala de correus tanca.
Ai, mare.
- Com veus la cerca de feina? - Nefasta.
No em rendiré, només he d'aconseguir una reunió amb algú,
explicar-li per què em van acomiadar
i que la cap no em recomanarà perquè vaig revelar secrets d'empresa.
No ho tindries més fàcil fora de la indústria cosmètica?
Glamorous és una feina qualsevol per tu,
però jo vaig entrar al sector perquè m'encantava, i encara m'encanta.
D'acord. Potser et cal començar de zero.
- I si estudies empresarials? - Vols que ens barallem?
D'acord, l'última idea.
Deixa el pis.
- I aleshores on viuré? - Ostres, no ho sé.
Aquí?
- No tens ni rentaplats. - Intentes matar el sentimentalisme?
T'acabo d'oferir
que vinguis a viure amb mi.
Saps a qui no l'hi he ofert?
El Marco trobarà un pis.
D'acord? No serà un problema, t'ho prometo.
Però gràcies per aguantar-lo.
I a mi. Quasi sempre.
Com és que ja ha marxat? Són les 8:00, normalment encara va per les pestanyes.
S'havia d'acomiadar.
- S'ho enduen tot de veritat? - Les mudances funcionen així.
I ara hi viurà algú altre?
Com pot ser? Jo no tinc pis encara. Dormo en un sofà.
- No pots marxar així com així. - Tens raó. Deixeu-ho estar, em quedo!
- Et quedes? - No, no em quedo. Tinc una feina. Tu…
Tu ja t'espavilaràs, sempre ho fas.
I si és dur i fa por?
Saps què fa por?
Tenir 25 anys i saber que tindràs un fill.
Tot el que coneixes canvia. El que creies que importava desapareix.
Acceptar el canvi fa por.
Créixer fa por.
Sempre tens la sensació de perdre coses, però en realitat estàs aprenent.
Carai, t'ho acabes d'inventar?
No, ho recordo de Comandant Barbara. No llegeixes mai o què?
Els comentaris d'internet, per desgràcia.
I alguns llibres. Dels grans, t'ho juro.
Ai, gràcies.
Mama, no pots marxar.
- T'he de dir una cosa. - No, no m'has de dir res.
Tu has sabut qui ets molt abans que jo.
Però m'havia de fer a un costat.
VENUT
- Hauries de marxar. - Ja.
No, no se t'ha escorregut. Està perfecte.
- No t'ho anava a preguntar. - No ha calgut.
Això és molt més que una institució, és la marca del moment.
Ningú del sector no pot fer que se'n deixi de parlar.
Que una marca clàssica abandoni les fórmules antigues,
es reinventi com a ecològica,
utilitzi l'Orgull i ho integri a la seva identitat
és un motiu més pel qual vull aquesta feina.
Sens dubte estàs qualificada.
Com ho vau reformular tot tan de pressa?
Va ser un projecte creat amb molta passió.
Per una antiga treballadora, que va ser qui ho va impulsar.
I això és el que busquem en la nova directora creativa:
imaginació i passió.
Ja et direm el què.
Puc fer una pregunta?
És una plaça ideal,
per què no l'ompliu internament?
Perquè algú va cometre un error gros.
I volem ampliar les opcions.
Sí. Mare meva. És perfecte.
Puc venir a veure el pis abans de les 8:30.
Què? Què vols dir que l'acaben de llogar? Hola?
Britt, no!
- Per què cony no? - Perquè…
És una bomba de purpurina. Dona-m'ho.
Tranquil·la, n'he desactivat moltes. Hi tinc la mà trencada.
Ho veus? Ostres, ha sigut força masculí, això.
I per què ens envien bombes de purpurina?
Perquè la setmana passada es va posar agressiu amb una influencer
al canal de l'empresa i va fer emprenyar els fans.
A veure, només vaig ser una mica descarat. No vaig ni explotar. Va ser absurd.
És la primera que envien a algú altre. Estan posant a prova les tanques.
És una mica extrem.
És clar que és extrem, l'internet és així!
És la seva reina.
I quan els fan emprenyar, defensen el seu honor amb dents i ungles.
Som a l'època medieval als comentaris.
Soluciona-ho.
Ho faré.
- Primer troba pis. - Ja estic buscant.
I afanya't, el Ben no trigarà.
Encara està enfadat amb mi?
Però si mira els meus stories.
Amb odi.
Si fos tu, mantindria les distàncies.
Entesos, el que vaig fer va ser una cagada, però ha passat un mes.
Creia que se li hauria passat.
Encara ho puc arreglar?
Sí?
- Com ha anat l'entrevista? - A la Madolyn li ha agradat.
Però no tant com la Venetia?
No. I no ho admetrà mai.
No em deixa ni tornar-li les coses.
Ni tan sols la dessuadora Beychella Weekend 2.
Diu que hi pot haver objectes robats.
Dona-li temps. Ja es calmarà.
Una cosa, què és "Nebraska"?
No estàs parlant del nostre 37è estat, m'imagino.
No, surt al calendari amb sirenes. Ho va escriure la Venetia.
Ja, és un codi per a quan mon pare ve a la ciutat,
perquè així ma mare, la teva cap, no se'l trobi.
Tenim una entesa.
Ens avisa quan ve a la ciutat i ella l'evita fins que marxa.
- Hauria de dir res? - No. Me n'ocupo jo.
Ei, escolta…
No és res important, però…
El pare és a la ciutat.
I què té a veure això amb tu o amb mi?
Vols que contacti amb la seva gent perquè no us trobeu?
He mantingut una llei del gel perfecta des que ton pare ens va deixar,
i no la penso transgredir mai.
- Era per ajudar-te, sé que estàs moixa. - Moixa? Au, va, no soc tan fràgil.
Doncs devies estar molt enfadada amb el llapis.
Per favor, digues-me que tens millors notícies.
Sí, la fàbrica té problemes amb una de les fórmules noves,
per la cadena de subministraments.
- Parla amb el fabricant de fórmules. - Ja ho he fet.
És alemanya. O no pot o no vol parlar-me en anglès.
Però tot i així puc entendre una paraula que no para de repetir: Venetia.
Per l'amor de Déu.
Necessitem que ens ajudi?
Ens aniria bé. Si no t'importa que hi contacti.
Però deixa-li clar que no és una ofrena de pau ni una benvinguda.
No em tornarà a utilitzar.
Faré que funcioni.
M'alegro que encara hi siguis per arreglar-ho.
Sí. Un últim repte abans de guardar l'espasa.
Tens un altre entrevistat.
Vinc a veure la Madolyn Addison.
Ah, arribes mitja hora aviat. Ets aquí per l'entrevista, oi?
Soc aquí per fer-li unes preguntes.
Si és conscient de la manca de respecte que té el seu treballador
amb la inimitable Waverly en el canal de l'empresa.
El Contracorrent!
Prepara't per la contramarea.
No! Fora d'aquí.
No fins que mostris un respecte per la Waverly!
Verge santa!
Adeu, mala pècora.
És molt estrany, no sé com ha passat seguretat
o per què no em deixen en pau, però em sap greu.
- L'AlyssaDiu que ho arreglis. - Ho faré.
Genial. Fins llavors el mòbil de les xarxes socials és meu.
Perdona?
No et vull veure pels canals de l'empresa. Ni correu, ni directes, res.
- Fins que facis que la Waverly els aturi. - Però el meu contingut
Acabo de passar dels 10.000 seguidors. No ho puc perdre.
Doncs soluciona-ho.
Ho faré. Ho solucionaré.
Em guanyaré els fans de la Waverly
i recuperaré el mòbil de les xarxes socials.
Poso a Vogue de testimoni que no em tornaré a estar sense publicar.
Revelaré la meva veritat.
Em dic Marco Mejia.
Soc influencer i professional de la indústria cosmètica.
He estat acusat de "donar la vida", "petar-ho"
i "saber portar malles blanques".
Però avui no parlarem de mi. No.
Avui parlarem d'una dona amb qui he estat injust i a qui m'adreço.
La Waverly.
Una reina.
De petit sempre mirava els teus tutorials de maquillatge.
Em vas ensenyar a fer-me el contorn.
I quan creia que m'havia fet el perfil dels llavis fins al límit,
vas sortir del meu MacBook i em vas bufetejar perquè fes un pas més.
I ho vaig fer.
Ho vaig fer.
I que t'hagi faltat al respecte en el canal de Glamorous by Madolyn…
Vull dir, ja sé que ets hetero, però em sembla homòfob.
Diguem-ho pel seu nom. És homòfob.
Només vull dir que estic profundament penedit.
I no ho vull dir només per aquí.
T'ho vull dir a la cara d'àngel eteri, impecablement maquillada,
estil "Gaga, peta-ho, reina".
Perquè t'ho mereixes.
I el Contracorrent també.
Sé que ets a la ciutat, però no sé on concretament.
Si algú del teu equip m'ho vol dir, tinc els missatges directes oberts.
- I el cor també. - Això sí que és patètic!
No estàs ni plorant.
Si encara ignores el Marco, per què mires els vídeos que fa?
Perquè m'agrada veure com es produeix el desastre.
I el Marco s'ho mereix, perquè és dolent.
Ha passat un mes. Ja saps que ho sent. No ho penses deixar estar?
Em va dir patètic.
- I què? Li guardaràs rancor per sempre? - No.
No, perquè algun dia moriré i els meus records s'esfumaran.
I si s'esdevé la singularitat tecnològica, l'odiaré al núvol per sempre.
No estaries tan emprenyat, si no t'importés.
Així funcionen les emocions?
No em facis escollir el Marco, perquè ho faré.
Dorm un mes al teu sofà i ja t'ha posat en contra meva?
No, que actuïs com una mocosa
per un drama ordinari em posarà en contra teva.
Sí, el Marco és la pitjor persona de la història de la humanitat
amb qui es pot compartir lavabo a l'East Village.
Però és agradable, és divertit i se'n penedeix.
I saps què més? El Marco no desapareixerà del mapa.
Has d'acceptar el que va passar i parar amb aquestes collonades.
Si el Kirk va poder perdonar que els Klingon matessin el seu fill…
Suposo que almenys podria ser civilitzat.
Doncs sigues civilitzat.
- Bé. Sembla que us està anant bé. - Sí, a tu també.
Home, no és la meva millor època.
Podem passar a la teva petició. Ja hem sigut educats.
Bé, doncs això faré.
Tenim un entrebanc amb la teva fabricant preferida.
La Hilde? Per què? Què passa? No deu haver perdut el Bayern de Munic?
No ho sé. No ens vol parlar. Només crida, en alemany.
Necessitem una anàloga de la precursora i només parlarà si és amb tu.
I vols que li truqui, trobi l'anàloga de la precursora i ho solucioni?
Sé que és incòmode.
Perdona, calculava la diferència horària. Deu estar desperta.
Hilde.
No m'has sentit mai parlar de maquillatge en alemany?
No.
Té un parell d'opcions. Quan m'arribin, te les envio.
Saps que és la filla del tio que va crear les fórmules originals?
Ha heretat el negoci familiar.
A veure, perdó, però ens dones la resposta i ja està?
Sí. Vull dir, a menys que hi hagi res més.
No, és…
- Només em pensava… - Que voldria alguna cosa a canvi?
Perquè sempre vaig amb peus de plom i em cobreixo les espatlles?
Perquè lluito pel que em mereixo?
Bé, procurava per mi perquè ningú més ho feia.
No m'empara cap xarxa, si caic.
Només hi soc jo, les dues mans,
aguantant i mirant de no caure.
I no em va funcionar, no? No hi perdo res fent-ho diferent.
Saps què? Almenys puc gastar 100 dòlars més en aquest dinar.
Quants negroni ens portarien?
Esbrinem-ho.
No passa res. Puc acabar a l'escriptori.
No fugis.
No hi ha ningú més, aquí.
Em parles a mi?
Qui diu que no puguem ser civilitzats?
No ho sé, perquè no em parles.
Acaba de pintar-te. Vaig a fer pipí.
Gràcies.
Aquesta setmana és pitjor que l'última temporada de Glee.
Vaig deixar un xic retratada una influencer i ara els fans m'ataquen.
Ah, sí? No en tenia ni idea. Ara me n'assabento.
Sí. M'han tret les xarxes socials, l'accés al canal de l'empresa.
L'he de trobar perquè aturi els seus seguidors,
però no sé on s'està, només que és a la ciutat.
Has trucat a tots els grans hotels?
Sí, però fa servir un àlies.
Que és icònic.
Mira-li les xarxes socials.
No publicarà on s'està així com així.
Segur que ho fa sense saber-ho.
Es diu Waverly.
Waverly? D'acord, a veure.
Mira aquesta publicació. Es veu l'edifici Chrysler per la finestra.
Deu minuts a Google Maps i et dic el pis.
Ho faries? Per mi?
Per qualsevol.
Però sí.
Ho faria per tu.
I ja està? T'ha donat la resposta?
Sense monòlegs, exigències ni res.
Per cert, sabies que parla alemany?
Segur que feia el fatxenda.
Però això no desfà el que va fer. Quasi destrossa l'empresa.
Després, si fa no fa, la va salvar.
- Té sort que no la demandés. - Tens raó.
Estava desesperada, va cometre un error i se'n penedeix.
Té molta sort que només li hagi costat tot el que sempre havia volgut.
Se'm fa estrany que guardis això.
El jersei del papa? És cobrable. No fa més que pujar de valor.
He de venir amb paper de bombolles, és vidre antireflector.
No hi ha res que pugui dir o fer perquè et quedis?
Vaig venir després de fer empresarials i no tenia ni idea de maquillatge.
Però ara entenc el valor d'un bon esprai fixador.
Conec la diferència entre una base en pols o de crema.
La importància d'un llapis d'ulls.
I sé com en són d'importants els ingredients de qualitat
per fer un producte de categoria.
I aquesta empresa…
té ingredients de qualitat.
Potser no encaixen de bon principi,
però amb una mica de paciència, i una mica de dolor…
es poden unir per fer coses precioses.
Bé, prou de xerrameca. A beure.
Col·lega. Quan tornarem a P-Town?
L'estiu s'ha acabat, però la festa no.
Vaig veure tot el que necessitava veure allà.
Fins i tot a tu amb la perruca de la Fergie de Nine.
Bé, escolta.
Sé que et van fer una mala passada, però no va estar tot malament.
Saps què vull dir?
Que marxi no vol dir que hagis guanyat.
El millor concursant mai arriba a la final.
Sigui com sigui, voldria dir que he guanyat.
Ma mare és dependent i neuròtica.
I és tota teva, ara.
Aquest és el veredicte.
T'has perdut el meu discurs.
Esperava que tot això no fos real.
No he dit res al papa, com t'he promès, però he parlat amb els seus.
Serà aquí el cap de setmana. Si ets discreta, no te'l trobaràs.
Bé, tècnicament no he trencat la meva llei del gel.
Però gràcies.
Ai, mare. Estàs a punt de plorar?
Si els primers deu minuts d'Up no em van abatre, res no ho farà.
Bé, continuaré servint el xampany.
El nom Dra. Chase Meridian et diu res?
Surt a la temporada setze de RuPaul's Drag Race?
La Dra. Meridian s'està a l'hotel Elysium.
Però potser la coneixes més com a Waverly.
L'has trobat?
Encara has d'arribar-hi.
- No saps ni en quina habitació s'està. - Tinc estratagemes que no has vist mai.
Tot i que potser necessitaré ajuda.
Quanta ajuda?
Ja sé que el Chad ho deixa, però no se'n va de la ciutat.
Continuarà per aquí.
Ja sé que ha d'avançar i que les coses han de canviar.
Però no vol dir que no detesti que canviïn.
Necessites una copa.
- Són les 18:30. - Vull dir que necessites sortir.
Fer girar caps, cridar l'atenció una mica.
L'atenció m'agrada, sí. Però aquesta nit no puc.
El pare del Chad és aquí.
He d'evitar el seu territori, si no me'l podria trobar.
- Quin és el seu territori? - L'illa de Manhattan.
I què, representa que t'has de confinar?
És un narcisista amb un anell de la Superbowl, no una alerta de tornado.
No. Però sí que és un desastre.
I, sincerament, quan ve per aquí jo també.
Si has d'esperar que marxi de la ciutat, no ho faràs sola.
Anirem a fer una copa a casa teva, junts.
- Habitació 919. - S'ho han empassat?
Ho vaig fer on viu el Parker i a penes em van creure.
Dec ser un repartidor més creïble.
- Bona sort. - Espera, com?
No, necessito que m'ajudis a gravar. És l'objectiu de tot això.
Perquè puguin veure que la Waverly em perdona i em deixin viure.
No sé ni per què intento dir que no. Sempre em fas accedir.
Va, anem.
Corre. Són ells.
- El Contracorrent. - També l'han localitzat.
- Coi, són bons. - No ens podem rendir.
M'hi va la presència a internet.
Escales. Sí, els puc distreure.
Tu ves al segon pis, ens trobem allà i ho portem a terme.
Com se t'ha acudit tant de pressa?
Si puc superar l'Orc d'Aiguesprofundes i el seu camp de visió,
puc superar una bandada de fans.
Vull dir, que són… En fi, són uns setciències.
Són de la meva espècie.
- Espera el senyal. - Fet.
Intenta fer les fotos, algun vídeo…
Perdoneu, sabeu on em puc fer una bona manicura?
Depèn. La vols bàsica o de gel?
No ho sé.
- Què tenen de diferent? - No ho sé. Tot.
Que raret.
Dubto que algú com tu pogués… Aquest és…? El Marco.
Mare meva, Waverly!
- Corre! - Per què li has…?
Sortiu del mig!
Mare meva.
Suposo que no podràs veure la Waverly.
No passa res.
D'aquí a un any caurà en l'oblit. O tres.
Hauré de renunciar a les xarxes socials, deixar el canal de l'empresa,
passar menys temps a internet, mirar pel·lis, llegir llibres.
Hauré de deixar el mòbil i escollir la vida real.
Estàs tremolant.
Perquè em fa por.
Què et sembla si anem a fer una copa, ens relaxem i ens fotem dels de la feina?
- Has vist el serrell de l'Alyssa, no? - És atroç.
- No vols fer una copa amb mi. - Per què?
¿Perquè em vas dir patètic i em vas utilitzar perquè t'anés darrere
i fos el segon plat del pitjor tio del món?
T'has deixat que et vaig mentir.
Em vaig disculpar, almenys?
Ho has fet ara, suposo.
No estàs enfadat amb mi?
He intentat estar-ho.
I ho he estat… un temps.
Hi ha persones amb qui no pots continuar enfadat.
Soc com l'Ellen Pompeo de Grey's Anatomy. Ets addicte a mi.
O potser la realitat és que no ets el centre del món.
Verifiquem-ho, és una mentida valorada en quatre Pinotxos.
Ei, cari. Quant de temps.
T'enyorava, alferes Pantalons Bonics.
Et puc convèncer perquè em canviïs el motiu?
No. Heu escollit una bona nit per venir. Se m'ensorra la vida.
- Què et capfica? - Drama al pis.
L'Ernesto fa un creuer i el seu nom no surt al contracte.
Sabeu si algú busca una habitació a Bushwick i es pot mudar ja?
Sí. Jo.
Tu necessites un pis?
No ho sé.
- Pots pagar en efectiu? - Sí.
- Expectatives? - Baixes.
Veus que entren a robar i truques a la poli.
Soc jo, he perdut les claus i estic molt col·locat. Què els dius?
Pregunta trampa. No truco a la poli.
Això és com tenir una filla, no?
Teniu. I gasteu-vos-ho tot de cop.
- Gràcies. - Gràcies.
De fet, me n'he d'anar.
Ha vingut l'ex.
El de l'Uber? El puc fer fora. Li fem una mica de mal?
- Me'n vull anar i prou. - No pot ser. Ets millor que ell.
- No s'abaixa el cap davant els inferiors. - T'ha ben trasbalsat, eh?
Ho va intentar.
I l'hi vaig permetre.
És que creia que funcionava així.
Creia que jo valia això.
Que, tal com soc, no agradaria a ningú igual que a ell.
És patètic, ja ho sé.
El saludarem.
Ha vingut la Deborah Cox? Perquè: "Absolutely Not."
Soc el teu tutor no-binari. Enfronta't a les teves pors.
Espera, ja sé què necessites.
Toca el meu ninot, et portarà sort i tot anirà bé.
- Vaja, estàs com el peix a l’aigua. - Tan evident és?
I ja està?
Perdona, ens coneixem?
D'acord. Bé, ho hem intentat. Anem.
- Espera, hi ha alguna cosa estranya. - Parker.
Ei, sento arribar tard.
Ostres, mira qui cony hi ha aquí.
Peter, aquest és el Marco. I el Ben.
I ell és el Peter, el meu nòvio.
Abans m'has posat fi per dir "nòvio".
I tu a mi per voler anar a Bushwick, però mira aquest establiment.
És genial, oi?
No us han dit mai que teniu una semblança?
- Jo no la veig. - Jo no la veig. Mira quin nas.
I mira quina barbeta. No ens cal dur etiquetes.
- És clar. - El lavabo?
Sí.
Anem a buscar la primera ronda? I ens posem al dia.
Veig que superes les coses de pressa.
Només som amics. I el Peter, què?
No buscava res. Em va trobar ell.
Et sona?
Doncs enhorabona.
Per fi un nòvio amb qui podries intercanviar vides.
Collons. Ja entenc per què es va tornar idiota.
Que et pugi un tio així a sobre com si fossis una muntanya russa…
El Marco és un top.
- Top, què, model? - Li mola ser el de sobre, saps?
I dominar una mica.
Quan ho vam fer, vaig temptejar si al Marco li era igual la posició.
Però no sabia ni com preparar-se.
He convidat a la meva llar cristiana un twink top?
Mereixes una disculpa.
Ei.
- Acceptes peticions de cançons? - No.
Però ara sí.
No es quedarà a dormir avui, per si no tens res a fer.
No puc.
Saps que m'enyores.
Una cançó més i m'escapoliré.
Després d'acabar-nos l'ampolla necessitaré que el Raj em porti a casa.
Però ha valgut la pena.
Tot sigui per evitar la possibilitat que et trobis algú
que fa dues dècades que no veus.
S'ha de ser ferm en les decisions quan la gent et fa mal, si no…
sembles dèbil.
Jo he deixat passar que em fessis mal. Soc dèbil?
No.
Tu ets tu.
D'acord.
Sé que no n'hem parlat, però vull dir una cosa.
El teu cameràman no tenia raó.
No estic enamorat de tu.
Em fas gràcia.
Buf.
Tu també em fas gràcia.
Que siguem pròxims no vol dir que hàgim de sobrepassar cap límit.
- No. - No cal que canviï res.
- No. - Com a tu t'agrada.
He…
- He de fer unes trucades. - Ja.
Per la feina.
Busquem personal.
Et deixaré que t'hi posis.
- Tancaré amb clau. - D'acord.
- Ei, Madolyn. - Sí?
- Se me n'ha anat del cap. - Ja saps on trobar-me quan ho recordis.
Bona nit.
Has trigat un dia a portar les teves coses?
Hola, soc la Venetia. Ens coneixem, no?
Suposo que ara la vida és la teva feina.
Doncs ara que ho dius em queda una caixa a l'oficina.
- Em deixen recollir-la demà. - Te la puc portar jo.
No. Potser necessito acomiadar-me.
El Marco m'ha escrit.
Tornarà tard.
I…
què se suposa que farem nosaltres?
Molt de soroll.
Benvingut, encara es considera tècnicament una fàbrica de pintura.
Si t'ho pregunten, treballes aquí.
La teva nova llar té una cuina a mitges, veïns agressius
i el que s'ha descrit generosament com un lavabo semiprivat.
És pitjor que el programa de parcs nacionals de ma mare.
Em guanyo la vida amb borratxos. Què creies que em podia permetre?
Parets?
Benvingut al món real.
- Si la porta no té pany. - Són cerimonials.
Ara a dormir.
- Són les 8:00. - Ja, però intento dormir més.
Tanca la porta quan marxis.
Rory!
Relaxa't.
No t'ho mereixes.
Guanya-t'ho.
Perdona't, Marco, i sigues bo amb tu mateix.
Perquè t'estaré observant.
Amb molt d'amor.
Waverly.
Sorpresa.
Recursos Humans volia que veiés una cara amiga.
Se'n podria dir així.
Espera, hi ha la…?
No pateixis. Ningú no toparà amb ningú avui.
Perquè tinc les coses a la teva oficina?
Ah, perquè ja no és la meva oficina.
És la teva.
Per cert, tens una reunió a les 11:00 amb els de Desenvolupament de Productes.
T'has de posar al dia amb el llançament de productes ecològics.
I encaminar-ho tot
amb el servei de devolucions que vas recomanar.
Què faig aquí?
La teva feina, espero.
No t'ho han dit?
Ets la directora creativa. Enhorabona.
Deixaré que et posis a fer feina.
De veritat?
- No pot ser. - És la teva oficina.
- Gràcies. - Enhorabona.
- Visca. - Que bé, me n'alegro tant per tu.
Visca!
VENETIA KELAHER DIRECTORA CREATIVA
Visca.
Tu.
Ah, gràcies, reina.
Ei. Veig que torneu a estar els dos a la mateixa habitació.
Vol dir que…?
No, xata.
Mai?
Faré tard. No…
Això no és una resposta.
Primer he d'aclarir una cosa. Entesos?
Ho tens tot molt més clar del que et penses.
Ei, xates, soc jo, el Marco.
I no sé si ja m'heu perdonat.
Ei, Marco, tens el meu carregador?
Però no passa res, perquè em perdono a mi mateix.
I per fi estic preparat per descobrir qui soc.
DR. RIPLEY TORRES ESPECIALISTA EN LA TRANSIDENTITAT
Així m'agrada, reina.
Ets la millor filla que una mare podria haver tingut.
El món no para de canviar.
La vida no para de canviar.
I, sí, fa por quan, avui per demà, tot canvia.
Papa.
Perquè tens la sensació que has perdut alguna cosa.
Però en realitat estàs aprenent.
M'agradaria estendre'm més, però, per ara, només ho repetiré:
som una preciositat.
Subtítols: Estel Marès Ferrer