Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Spune-mi povestea, te rog.
- Din nou ? - Da, da.
Este povestea unei prinţese...
Unde e regatul ei ?
Ştii deja, dragă.
Mai spune-mi.
Culcă-te, dragă.
Culcă-te.
- Nu vorbeşti serios ! - E sfârşitul lumii.
Nu te-ai săturat să vorbeşti prostii ?
Ai grijă la copii. Nu sunt copii !
Oribil !
- Serios, e oribil. - Tipul e nebun.
FEMEI GENIALE
- Eşti bine ? - Da.
Nu atinge, e fierbinte.
Îmi e foame.
- Nu ai mâncat ce ţi-am făcut ? - Nu, eram prea obosit.
Ai ajuns târziu acasă ?
- Nu chiar. - Ai ieşit în oraş ?
Am schimbat cauciucul Marysei.
- Cauciucul Marysei ? - Nu râde de mine.
- Toate patru am făcut-o. - Am învăţat să fac croasante.
- Croasante ! - Tare.
Aproape că am pierdut trenul din cauza şefului meu.
- Ticălosul ne-a pus să facem curat. - Nu spune asta.
E un nemernic ! Vorbeşte doar despre
prietenii lui din Paris.
Poftim, acum dispari.
Dar părul meu ?
Adèle s-a ocupat. Îţi place ?
E amuzant, nu ?
Ar trebui să ţi-l tund şi pe al tău. Şeful tău nu a zis nimic ?
Asta îmi trebuie.
- Întinzi rufele ? - Da.
- Ne vedem. - Ne vedem.
Nu găteşti cuşcuşul din salata tabbouleh.
Secretul este să
îl laşi în ulei.
Şi abia apoi pun ingredientele.
Cum adică nu îl găteşti ?
În tabbouleh, lămâia şi roşiile
se călesc cu cuşcuşul.
Nu găteşti cuşcuşul din tabbouleh.
- Îl fierb în apă, e mai rapid. - Nu o să aibă niciun gust !
Nu le pasă !
Mănâncă orice când le e foame.
- Nu-i aşa, Karine ? - Da.
- Aproape ai terminat ? - Da.
Verific proviziile şi plec.
Hei, Adèle !
- Să mergem. - Da.
Ah !
Eşti serioasă ?
- Asta faci acasă. - Poate nu am.
Uite.
- Nu ai mănuşi ? - În buzunar.
- Ce faci ? - Vezi ? Te descurci.
Bună, bună !
Bună.
O altă operaţiune a vestelor galbene
va avea loc în această dimineaţă în Martigues şi Fos-sur-mer.
Bună, eşti doar o angajată, aşa că strânge rahatul.
Îţi spun !
Avem nevoie de un dezinfectant diferit. Acesta îţi face pielea să miroasă.
O să spună că nu ne permitem.
- Putem avea mănuşi noi ? - Mănuşi da.
- Ar fi bine. - Totul bine ?
- Minunat. Tu ? - Credeţi că sunteţi la salon ?
Da, ne facem pedichiura.
Deci... Perez. Kachaf.
Borgel.
În regulă, Maryse ? Wouters.
- Ce sunt ? - Plicuri.
- Nu suntem proaste. - Noile voastre contracte.
- Le semnaţi şi le aduceţi rapid. - De ce rapid ? Am crezut că
achiziţia nu va schimba nimic. - Mă rog.
- Trage un pui de somn, fato ! - Putea să-şi ia la revedere !
E incredibil ! Ce căţea !
Am uitat să-mi pun pantofii.
- Am văzut şi mai rău. - Bine.
Am 25 de sendvişuri şi trei termosuri de făcut pentru protestatari.
Djamila, mai vrei haine pentru copii ?
- De ce nu le vinzi online ? - Aş prefera să ţi le dau ţie.
Cred că mai întâi trebuie să citeşti contractele.
Voiai să fii reprezentanta personalului.
- Mersi, fetelor ! - Staţi, m-am blocat !
Ziggy !
Stai !
Uite, o stridie !
La mulţi ani !
Ai şerveţele, mama ?
Ce e asta ?
Noul meu contract.
- Se numeşte act adiţional. - Trebuie doar să-l semnez.
Nu fără să-l citeşti înainte.
Ce scrie ?
Stai.
"Eşti de acord să lucrezi în alte locaţii."
E o zonă uriaşă. Au birouri peste tot.
- Atunci e bine. - Bine ?
O să mergi 50 de km pe un scuter să ajungi la muncă ?
- De ce nu ? - Fiindcă e periculos.
Pot să merg cu Maryse.
E ridicol !
Mereu ne-am descurcat.
Serios, sunt nişte nenorociţi.
Eşti o durere de cap.
E o zi frumoasă, ne plimbăm, care e problema ?
Nimic, doar slujba, temele, asta e tot.
- Îmi dai geanta ? - Nu.
Plec. Ne uităm mai târziu la actul adiţional.
- Bine. - Ţi-ai luat rufele ?
Am lăsat totul pe masă.
- Ne vedem sâmbătă. - Stai !
- Am întârziat, pa ! - Stai !
ACT ADIŢIONAL
Eşti bine ?
Te-ai rănit ?
Nu ai văzut lucrările ?
Nu.
Ai nevoie să mergi la spital ?
Nu cred, trebuie să ajung la muncă.
Şi eu.
Scrie numele şi adresa, citeşte şi semnează.
- Nu vreau. - Ce vrei să spui ?
Este scuterul de serviciu, o să plătească.
- Doar semnează... - Nu mă atinge !
- Doar semnează formularul ! - Înapoi !
Îţi sun angajatorul.
- Ce s-a întâmplat ? - Am alunecat.
Eşti bine ?
- Eşti de la NPS ? - Bună, da.
I-am spus să nu te sune.
Nu vrea să-mi dea detaliile ei.
Minte. Vrea să mă învinuiască.
- E nebună dacă pleacă aşa ! - Du-te dracului !
Termină. Unde este raportul tău ?
Aici.
Haide !
Mersi.
Ţi-ai completat partea.
Haide.
Bine, scriu eu. Deci...
Care e adresa ta ?
Paradis Saint-Roch.
Asta nu e o adresă. Trezeşte-te, nu am toată ziua la dispoziţie.
Uite, aici.
Bine...
Paradis Saint-Roch...
Martigues. Aici.
Semnează.
Acolo, haide.
Nu, aici.
Bine.
Aşteaptă-mă în maşină.
Scuze, am uitat să scriu numele asigurării.
Trebuie să iei scuterul, rapid.
Nu vreau ca poliţiştii să fie implicaţi.
Da.
- Te poate ajuta fiul tău ? - Da.
- Asta e ? - Da, aici.
- O să plătesc reparaţiile. - Vorbim mai târziu despre asta.
- Mersi. - Nu te îngrijora.
Rămâne între noi.
Aici erai.
Am fost îngrijorate, unde ai fost ?
- Am căzut. - Ştiu, ne-a spus şefa.
Poţi să-mi spui ce s-a întâmplat.
Nu voiam să-l trezesc pe Momo cu soneria.
Nu te îngrijora, suntem bone.
Haide.
Intră.
- Eşti bine, Karine ? - Da.
- Tu ? - Nu prea am dormit, dar sunt bine.
- Era cald ? - Nu, am îngheţat.
Deci,
ai dat lovitura.
Ai aflat ce vrea noul proprietar ?
Îţi reduc şi orele de muncă.
I-am spus lui Maryse, dacă una e de acord...
Nu avem de ales.
- Accepţi sau nu. - Nimeni nu are de ales.
Crezi că oamenii care protestează cu mine toată noaptea au de ales ?
Mereu suferă aceleaşi persoane.
- Ceva trebuie să se schimbe. - Da, dar nu acum.
A căzut de pe scuter.
- Eşti bine ? - Da, nu te îngrijora.
- Eşti sigură ? - Da, da.
- Ce s-a întâmplat ? - Nu ştiu.
Am alunecat. Nu am văzut lucrările.
Nici măcar nu am putut lua scuterul, trebuie să mă întorc.
- Te duci, nu ? - Da.
- Acestea sunt cheile ? - Da.
- Bine, unde e ? - Pe drumul Lavera,
în apropiere de lucrări.
- Bine. - Mersi.
Nu-ţi face griji.
Mereu luptă pentru ceva. Linii de pichet, proteste...
E atât de amabil.
- Bine, arată-mi. - Am spus că sunt bine.
Mereu spui asta, dar când cazi, doare.
Wow !
- Nu poţi merge la muncă. - Ba da.
- Sper că scuterul nu e stricat. - Nu te îngrijora.
- Îl va repara prietenul lui Momo. - Serios ?
Să văd...
Ştiu.
Nu te îngrijora.
Nu mi-am mai pus o compresă cu pizza până acum !
Uite.
Nu-i spune lui Ziggy, nu vreau să se îngrijoreze.
Bine, te conduc eu diseară.
Promiţi ?
Te cunosc. Eşti încăpăţânată.
- Ce m-aş face fără tine ? - Ştiu.
Uite.
Vorbeam de lup...
Bine.
Nu am primit răspuns.
- Bună. - Bună.
Cel mai bine e să îi suni. Îi spun lui Hélène că le-ai scris un e-mail.
- Bună. - Ah !
Te-ai lovit ? Ne-ai speriat !
Şi eu m-am speriat.
- Karine, uită-te. - Ce e ?
Ne trimite la porci.
- Râzi de mine ? - Calmează-te.
Despre ce porci vorbiţi ?
- Unde ? - Acolo, Perez-Wouters, noi suntem.
- Ai nevoie de ochelari. - Având în vedere ce s-a întâmplat,
ar trebui să reprogrameze.
Ştie că nu vrea să mergem, dar nu îi spune noului şef.
Crezi că ar vorbi şi ne-ar apăra ?
Da, sigur !
Îi spun dacă vreţi.
Ne spionează când suntem dezbrăcate.
- Termină ! - E adevărat.
Asta spui ?
Aşteaptă şi vezi.
Bună seara, doamnelor.
Deci, aceasta este
echipa noastră de noapte.
Acolo e Maryse.
Lucrează aici de o veşnicie.
Apoi Djamila.
- De când eşti aici ? - 5 ani.
Karine, care are grijă de aprovizionare.
E şi ea de mult aici.
Iar ea este Adèle, noua noastră colegă, o fostă chelneriţă.
Mă bucur să vă cunosc.
Mă bucur să vă văd, în ciuda blocajelor.
Sper că nu vă e greu.
Ne descurcam şi fără.
Nu vă mai reţin.
- Bine aţi venit la Ninette Pro Services. - Mulţumim
Karine, aşteaptă-mă.
"Bine aţi venit" ? Vorbeşte serios ?
El a venit acum, nu noi.
- O să fii bine, Karine ? - Probabil e vorba despre scuter.
- Spune-i că e reparat. - Dacă îţi face probleme, cheamă-ne.
Bine ?
Să mergem.
Mai eşti aici ?
- Trebuie să vorbim. - Am reparat scuterul.
Nu înţeleg.
Cum gestionezi aprovizionările ? Te ajută cineva ?
Nu, fac totul singură.
Te ocupi singură de aprovizionări ?
Da.
Karine, ştii să citeşti
sau nu ? - Da, ştiu.
Ce scrie acolo ?
E un afiş.
Da, dar ce scrie ?
Aici, de exemplu.
Ce scrie aici ?
Nu am ochelari.
Sunt prea scumpi.
Cum e posibil ? Nu ai fost la şcoală ?
Ba da.
- Poţi să o întrebi pe Djamila. - Deci Djamila ştie ?
Ştie toată lumea ?
E treaba mea.
M-am gândit, ai instruit-o pe Adèle, nu ?
Nu pot să cred.
Ştii că lucrezi cu produse periculoase ?
Nu mă pot preface că nu ştiu,
în special pentru provizii.
Dumnezeule !
- Dacă se întâmplă vreun accident ? - Nu se va întâmpla.
Mai bine pleci.
Mai vorbim, Karine.
Ce voia ?
Nimic.
Doar să adauge nişte produse pe listă.
- Aici. - Merisi.
Pa.
Bună seara.
E drăguţă !
- Unde te duci ? - Taci, urâtule !
Îmi dai numărul tău ?
Vino înapoi !
- Vă duceţi la muncă ? - Lucrează la asta !
SPĂLAŢI-VĂ PE MÂINI
Nu.
Miroase a rahat, nu pot să suport.
Mereu fac asta.
E o prostie.
- Ce faci ? - Stai.
Rahat !
E lumea rahatului !
Rahat !
Poftim !
Haide. Dumezeule !
Să luăm o pauză ?
Dacă nu curăţăm acum, o să vomit.
Aşa, freacă tare !
Ai grijă la spate !
- E dezgustător. - Este.
- Poţi să o iei pe Lili luni ? - Da.
- I-ar face bine să iasă. - Ştiu.
Mersi.
Într-o zi, o să avem baia noastră.
Cu toalete din aur.
Şi parfum care costă o avere.
Îţi mişti şoldurile aşa !
Vino aici !
Maryse nu ştie să danseze !
Maryse !
Ai avut destul timp !
Trebuia să mă trezeşti.
Nu e grabă.
Trebuie să semnezi factura la electricitate.
Nu e nimic de scris.
Doar de semnat.
- Bine ? - Bine.
- Ai scris lista de provizii ? - Nu încă.
- Ai scos cash ? - Ce ?
- De ce ai scos 80 de euro ? - Nu ştiu.
Îmi amintesc.
Reparaţii pentru scuter.
De când plăteşti tu asta ?
Era o urgenţă.
Deschide !
- Ce ? - Ce faci ?
Trebuie să semnez actul adiţional.
Mai târziu.
Scrie lista, te rog.
48,55, vă rog.
- Card sau cash ? - Cu cardul.
Poftim.
Hei !
Bună, Bruno.
- Totul bine, Momo ? - Da.
Ea e Karine.
- Bună. - Karine, Bruno.
- Am mâinile murdare. - Nu contează.
De unde ai asta ?
De la un bătrân.
La naiba !
Cred că ai sta ore întregi la ea.
Câteva, da.
O să pescuieşti cu ea ?
Nu, o să o vând. Lucrez la motor.
- Ţi-am reparat scuterul. - Văd.
Era doar puţin îndoit.
Am schimbat doar o piesă, atât.
- Mersi. - Oamenii cumpără asta ?
Nu se mai cumpără nimic.
Poftim. Momo mi-a spus că e îndeajuns, dar uită-te.
Nu-ţi face griji pentru el.
Nu îl interesează banii. E mai presus de atât.
- Aşa e ? - Dacă spui tu.
Aceste bărci Provence sunt minunate. Îmi place cordonul de pe margine.
Nu sunt Provence. Sunt Breton.
- Aceasta e Breton ? - Credeam că eşti localnic.
- Porneşte imediat. - Ca nouă.
- E un geniu. - Incredibil.
Este reparată în totalitate.
Wow !
Zâmbeşti din nou.
Nici nu îţi dai seama că s-a întâmplat.
- Nu a costat aproape nimic. - Ai plătit cu bunătate ?
- Putea. - Bună.
- Aţi adus contractele ?
Încă ne gândim.
Bine, dar gândiţi-vă mai repede. Şi să nu credeţi că sunt proastă.
- Nu credem. - Şeful trebuie să ştie
pe cine se poate baza.
Da, ştim asta.
- Ştim. - Nu am avut timp să le citim.
Karine,
ai scris nenorocita aia de listă ?
Aici nu suntem în tabără !
- Are o cădere nervoasă ! - Adèle !
- Ce ? - Nu vorbi aşa cu mine.
E nebună ?
- Cine a supărat-o ? - E din cauza mea.
- Nu ! - De ce spui asta ?
Ai reparat scuterul, ce mai vrea ?
Aş vrea să îi arăt eu ei şi şefului ei.
La alegeri.
Putem să le spunem ce credem despre contractul lor.
- L-ai citit ? - Da.
Tu nu ?
Deschide uşa.
Karine ?
Solidaritate !
Alăturaţi-vă !
Solidaritate !
Toată lumea împreună !
Eşti bine ?
Da.
Sunt puţin obosită.
M-am gândit la ce ai spus.
Ce am spus ?
Îmi faci croasante ?
Bineînţeles.
- Sigur eşti bine, mamă ? - Da, sunt bine.
Vestele Galbene încă activează în Martigues...
Ce înseamnă "deficit" ?
Nu ştiu.
Vestele Galbene au început să blocheze sau să retricţioneze traficul...
Ţi-a spus mama ta unde se duce ?
Să mergem, bine ?
Da.
Poţi să vii cu mine.
Mergem cu scuterul, bine ?
Da.
Mergem la muncă şi poţi să stai în colţ.
Deci ?
O să doarmă.
Trebuia să o laşi acasă.
- Trebuie să înveţe. - O făcea cu Ziggy.
- Îţi aminteşti ? - Dorm oriunde la vârsta asta.
Sunt doar două ore.
- E acasă. - Am văzut la televizor.
- A fost destul de dur. - El a spus că a decurs bine.
Nu pot să mă relaxez niciodată.
- Perez nu e aici ? - Nu.
Fiica ei este bolanvă.
Am uitat să spun.
- Bolnavă ? - Da.
Ce...
Vino aici, dragă.
Nu.
Stai !
- Te rog, e o mamă singură. - O duc acasă.
Nu face asta.
Administraţiei căminului nu o să îi placă.
Ştiu cum e.
Lasă-ne să o ţinem aici, te rugăm. Doar acum !
Spune-i mamei ei să nu mai vină, şeful nu o acceptă.
Nu face asta.
E greu la început.
- Crede că e dezgustător. - Dezgustător ? Asta e bună !
De necrezut.
Nimeni nu e normal aici.
Tu cum te-ai descurcat ?
Şi cu un handicap !
Du-te, dragă.
Vin imediat.
Vino aici.
Ce e cu voi patru ? Încă nu am primit contractele.
Aşteptaţi alegerile de echipă
ca să vă arătaţi faţa ?
O să o alegeţi pe Djamila ?
- Nu ştiu. - Credeţi că va îmbunătăţi ceva ?
Nu cred.
Opusul, de fapt.
Nu va schimba nimic. Absolut nimic.
De ce nu candidezi tu ?
- Eu ? - Da.
În tine am încredere.
Asta e treaba lui Djamila.
- Nu pot să îi fac asta. - Ba da.
Dacă nu, le spun tuturor că eşti o mincinoasă şi Adèle va pleca.
Vrei să plece Adèle ?
Mă pot baza pe tine ?
- Da. - Mulţumesc.
Era şi timpul !
Unde dracului ai fost ?
Mamă ! Măcar mă recunoşti.
Nu face pe deşteapta. Data viitoare, să stai cu copilul tău.
- Am lăsat-o cu prietena mea, nu cu tine. - Serios ?
Ar trebui să-i mulţumeşti prietenei tale. Aproape venea poliţia !
- Puteai să ne spui ! - V-am spus !
- Maryse... - Ai putea mulţumi !
- Mersi ! - Foarte bine !
- Era şi timpul ! - Nu mai ţipa la mine.
E aşa de obraznică.
Dumnezeule !
Mai încet, doarme copilul.
Copilul meu...
Aşa e. Îmi iubesc copilul.
Eşti bine, copilul meu ? Dormi ?
- Am fost concediată, nu ? - Nu, nu e asta.
- Lasă-mă în pace. - Vino aici.
- Nu vreau. - Încetează !
Nu.
Vrei să o iei în braţe ?
Pe fiica ta ?
- Vrei să dormi cu ea ? - Trebuie să mă spăl pe dinţi.
Îţi fac patul.
Nu te înţeleg.
Vrei ca oamenii să te respecte, dar te pui bine cu şeful ?
Fă linişte.
Ştii ce înseamnă să fii reprezentantul angajaţilor ?
Sunt multe acte.
Dacă trebuie să citeşti ceva ?
O să arăţi prostesc.
Mă culc.
Nu ocupa toată camera.
Oricum, a spus că
nu ar fi bună ca reprezentantă a angajaţilor.
Chiar te-a păcălit.
Ar spune asta, nu ?
- De ce să nu fie Karine aleasa ? - Avem de ales ?
Când o să fie rândul tău, o să faci o treabă mai bună.
Mereu se asigură că e o franţuzoiacă draguţă şi docilă.
- Pentru că tu îi superi ! - Gata !
Să nu ne certăm între noi, pentru numele lui Dumnezeu !
Facem asta ca să rămână Adèle.
Chiar vreau să îi enervez.
M-am săturat ca alţii să primească.
Şi ce primesc ?
Sunt şomeri mai devreme. Asta e tot.
Dumnezeule !
Ne întâlnim duminică ?
Visez să stau degeaba duminica.
Dar copiii au intrare gratuită la piscină.
- Ai fost, nu ? - Da.
- Karine e ca o lebădă mută. - Haide !
Gata ! Taci !
Aşa e, Djamila, nu e amuzant.
A venit autobuzul.
Ce legătură are cu piscina ?
Ţi-ar face bine să te răcoreşti puţin.
- Căţea ! - Târfă !
E drăguţ !
- Scuze ? - Ce ai spus despre cantină ?
Costă 90 de euro, cu prânzul şi bacşişul inclus.
Nu pot să lucrez în zilele în care stau cu nepoţii mei.
Momo poate, nu e angajat.
Nu !
Nu pot să-l rog să facă asta.
Nu o să mă angajeze niciodată cu asta pe cap.
Nu ştii asta.
Nu ştii asta ! Karine ?
De ce nu m-a sunat Ziggy ?
Nu ştiu, dragă.
- Doamnelor. - Bună.
- Cred că aţi dat lovitura. - Unde ?
Acolo.
Ziggy nu e singurul tău prieten.
Haide ! Ridicam moralul !
- Această piesă se numeşte "Issues ." - Îmi place asta !
Haide !
Uită-te la Maryse !
Avem 9 !
Da !
Felicitări ! Ştiam eu !
Am auzit că ai fost promovată, fata mea ?
Nu, sunt reprezentanta angajaţilor.
Termina cu modestia, spune-ne mai multe !
- Eşti mulţumită ? - Da, ei bine...
- Ai primit vreun cadou ? - Nu.
Păcat.
Te rog, stai jos.
Ştii, în mod normal,
când câştigi ceva, primeşti o recompensă.
Un premiu.
- Un cadou. - Bani ?
Aşa că poftim !
Poftim. A meritat.
Curăţă acolo, e rahat peste tot.
Stai, şefa...
Gata, vă rog ! Securitatea!
- E ultima. E bine aici ? - Da, mersi.
Am comandat vechiul dezinfectant, e mai bun.
Nu am scris pe listă, dar avem nevoie de
nişte mănuşi mai groase.
Ne afectează mâinile.
Vom vedea cât costă.
Îţi aminteşti de şedinţa cu şeful ?
Bineînţeles.
Pregătim împreună întrebările tale ?
- Întrebări ? - Da.
Scriem orice întrebare şi o trimitem către şef.
- O să-i întrebi pe ceilalţi. - Cum vrei.
Dar trebuie să le aprob.
- Vom vedea. - Nu, nu vom vedea.
Ai spus mănuşi. Ai spus că nu le-ai scris.
E ciudat, uite.
E scris aici.
Scuze.
De ce ?
Am uitat că le-am scris.
Bună.
Bună !
Ce se întâmplă ?
Nimic, au venit să se încălzească.
Scuterul tău e bine ?
Da, e bine !
Sâmbătă îmi lansez barca. Vrei să vii ?
Da, de ce nu ?
Când eşti liberă ?
La prânz, cred.
Tare.
Atunci ne vedem sâmbătă.
Aici erai !
- Am luat dulciuri pentru Lili. - Serios ?
Pot să iau şi eu ?
Măcar nu s-a scufundat.
Mersi că mi-ai arătat.
- Nu am terminat. - Nu ?
Nu, ne urcăm în ea. Nu ai altă încălţăminte ?
Aşa.
- Apa e agitată, nu ? - Nu, e ca un iaz de moară.
- E prima dată când mă urc pe o barcă. - Trebuia să aduc şampanie.
Acolo !
- Să mergem. - Drept înainte !
"Ajută... prevenirea...
... cariilor."
Karine.
O să încerc să scriu eu lista.
Am scris-o deja, e pe masă.
Nu poţi schimba scrisul acum. E mai uşor să rămână aşa.
Când o să se schimbe ?
Te ajut înaintea şedinţelor.
Şi dacă într-o zi nu poţi ?
Nu o să te dezamăgesc niciodată, bine ?
Hai, hai, hai !
Din nou, hai !
E doar în capul tău.
Hai !
Wow !
- Wow ! - Ce ?
Ce elegantă eşti !
Ar trebui să te îmbracă mai des aşa. Eşti superbă !
Nu pentru spălat toalete.
- Dar arăţi minunat. - Hei !
- Nu e cam uşuratic ? - Nu !
- Nu. - Vezi ? Arăt ridicol.
Nu. E perfectă pentru şedinţa cu şeful.
- Fă-ne nişte ceai. - Ok.
Bine.
Începem ?
Dă-mi asta.
- Pot să scriu eu. - Mă ocup eu.
- Unde e reprezentanta angajaţilor ? - Mamă !
Aştept să fiarbă apa.
Mă ocup eu.
Haide.
Bine.
Ţi se pare ceva ciudat ?
- E totul normal ? - Nu.
Gândesc la fel ca voi, ştiţi asta.
Trebuie să vă treziţi, fetelor.
Vă e frică de şef ?
Pentru ea suntem doar nişte femei de serviciu.
- Aşa e. - Suntem de acord
că aceşti termeni sunt inacceptabili ? Altfel, am încurcat-o.
Cu siguranţă.
Nimic nu se va schimba.
Ceri prea mult.
- Cum poţi spune asta ? - Nu sunt bani.
Nu are sens.
Nici măcar nu avem un sindicat.
Oricum, o să te pensionezi în curând.
- Pensie ? - Da.
Nu curând, draga mea.
Din păcate.
Dacă aş putea...
Vei vedea în 20 de ani. Te lasă mâinile.
Şi picioarele.
Spatele şi mâinile sunt distruse.
Eu...
Sunt obosită, mi-a ajuns !
Îmi pare rău, Maryse.
Eşti cât de bună se poate.
- Îmi pare rău. - E în regulă, Maryse.
Sunt bine.
Deci ?
Ce este sigur este că nu putem călători 50 de km pentru muncă.
Bine, mersi. Deci,
suntem de acord ?
Cum ajungem acasă la ora 06:00 ?
Dacă ai scuterul...
Nu pot merge atât de departe cu el.
Putem merge toate.
Taci, asta vor sugera ei.
Karine,
spune-le că nu vom semna până nu ne acceptă termenii.
- Să le spun asta ? - Da.
Că nu vom semna ?
- Sau îi batem. - Nu cu aceste cuvinte.
Fiindcă suntem femei ?
Ce altceva să spunem ?
Că ne pare rău ?
Nu ştiu, dar mama trebuie să vorbească.
E în regulă.
Karine va face o treabă minunată, ca de obicei.
Haide, te ajut eu.
Curăţ eu,
tu citeşti
şi o trimitem, bine ?
Sunteţi obsedate de curăţenie.
Nu pot s-o suport.
Tot timpul.
Djami ?
- Da ? - Mulţumesc.
- Am terminat ? - Da.
Du-te.
O să întârzii.
Vorbim la telefon.
A fost grozav.
- Mă suni ? - Da.
Da.
- Tu eşti reprezentanta ? - Da.
- Din ce sector ? - Martigues, tura de noapte.
Da, cea cu scuterul.
Ai adus contractele semnate ?
Avem mai multe întrebări pe diferite subiecte.
Întrebări ? Trebuia să le trimiţi înainte.
Nu ştiai ?
Asta am făcut.
Pe e-mail.
E o schimbare mare pentru noi.
- Trebuie să o discutăm. - Hélène, de ce nu mi-ai spus ?
Nu mai contează,
putem discuta data viitoare.
Dă-i-le superiorului tău până la finalul lunii, da ?
Asta..
Asta voiam să vorbim.
Despre diferitele...
locaţii.
De exemplu...
De exemplu, naveta e prea lungă.
Depinde, dar unele locuri sunt foare departe.
E dificil pentru noi.
- Pentru... - Karine,
Ştiu să eşti în dificultate. Am vorbit cu şefa ta.
De câte ore ai nevoie ?
Trei, patru, zece ?
Putem găsi asta în oraş. O să te ajutăm,
nu te îngrijora.
Arles, de exemplu.
- Arles este prea... - Karine !
Nu vreau să vorbim despre asta.
Am spus că discutăm data viitoare. E clar ?
Acum semnează agenda...
... şi vom scrie că nu ai avut întrebări.
Se mai întâmplă.
Dar am întrebări.
Hélène, află dacă există o schemă de instruire, ca să o putem ajuta.
Pentru analfabeţi.
Trebuie să existe.
Poţi să le asiguri pe colegele tale,
sunt obişnuit să relansez afaceri eşuate.
Mereu e greu la început.
Mult noroc.
Vrei un pahar cu apă ?
Rahat !
Bună !
Ei bine ?
S-a rezolvat.
- E minunat. Te-ai liniştit ? - Da.
Du-te şi joacă-te, dragă.
Ce a spus ?
Nimic foarte...
- A ascultat. - Vezi ? A ascultat.
- Când o să răspundă ? - Nu a spus,
dar curând.
Atunci trebuie doar
să aşteptăm.
Ştie că nu ne vom lăsa.
Au înţeles mesajul.
Hei !
Nu vă îmbrânciţi ! Vreţi să vă ajut ?
Vrei să vorbim ?
E Ziggy.
Da, dragă ?
Da.
Ştiu. A decurs bine, nu îţi face griji.
A fost bine. Îţi povestesc mai târziu.
Pompierul se distrează ?
Pa, dragă.
Unu, doi, trei !
Sunt îngheţat. Ai cafea ?
- Poţi să-i congelezi ? - Ce ?
Peştii.
Nu.
Nu ?
Îi poţi împărţi cu celelalte.
Colegele tale. Dacă nu, se vor strica.
Ştii cum se prepară ?
E păcat că nu ai venit în această dimineaţă.
Te-am aşteptat.
Am spus că azi, nu ? Voiai să pescuieşti.
Nu te poţi baza pe mine . Nu ţi-a spus Momo ?
Nu.
Nu mi-a spus asta.
Ai un cuţit ascuţit ?
Te sperii.
- Plec. - Nu, nu-ţi face griji.
Nu mi-e teamă.
- E bună ? - Perfectă.
Cum îl cheamă pe fiul tău ?
Ziggy. Z-I-G-G-Y.
Da, mi-am dat seama. Ziggy.
Câţi ani are ?
17.
L-am crescut singură.
Da, am auzit.
Nu.
Nu ai auzit.
Nu ştie nimeni.
Când l-am născut, îl uram.
Şi pe tatăl său.
O asistentă m-a întrebat dacă îi pot face un test de sânge.
Le-am spus: "Da, luaţi-l." Ştii ce am făcut ?
Nu trebuie să-mi spui.
Mi-am pus toate lucrurile într-o geantă.
Voiam să plec fără el.
Nu voiam să am legătură cu acest copil.
Apoi m-am gândit că acul o să-l rănească.
Apoi am început să am lapte.
Am fugit spre el.
Am devenit mama lui.
Vrei să-ţi arăt ?
- Îţi arăt. - Nu.
Data viitoare, nu-mi mai scrie mesaj.
Sună-mă, bine ?
Bine.
Ar trebui să te speli pe mâini.
Miros urât ? Scuze.
Da.
Nu e foarte fermecător.
- În regulă ? - Da.
- Ce crezi despre captură ? - Nu e rău.
Îi prefer atunci când încă se zbat.
- Nu e egoistă. - Nu aveam de gând să îi arunc.
Dacă aş avea un bărbat, nu aş mai lucra.
Opreşte-te, câteodată e şi mai rău.
Când eşti căsătorită şi ai copii, eşti servitoarea tuturor.
Eu cred în dragoste.
Ce e asta ?
Dă-mi-l înapoi.
- Acum ! - Ce e asta ?
Stop !
- E pentru tema lui Lili ! - Stai puţin.
"Detergent... Bureţi..."
- Asta scrie ! - Dă-mi-l !
- Modificări pentru fiica mea ? - Gata !
- Dă-mi-l ! - "Igienă !"
Cuvântul "igienă" e scris de zece ori ! E o psihopată !
Şi are grijă de fiica mea !
Adèle ar fi scris: "Sex, sex, sex" !
Du-te dracului !
- Dă-mi-l acum ! - Ai înnebunit ?
Dă-l.
Dă-l !
Poftim.
Doar glumeam.
Scuze.
Rahat !
- Portocaliu sau roşu. - Mersi.
Procedezi bine.
Minunat !
L şi O devin "Lo", L şi A devin "La".
Lola o place mult Lili.
Lasă-mă să stau jos, draga mea.
Mulţumesc, dragoste.
Poţi să-mi dai un pix ?
Mersi.
Ce scrie ?
"Citi şi aprobat."
Lui Ziggy nu o să îi placă dacă te uiţi la actele lui.
Plec, fetelor.
- Ne vedem curând, bine ? - Bine.
- Bună, maimuţe mici, sunteţi bine ? - Da.
- Totul în regulă ? - Da.
Poţi să le duci la Momo ?
Faceţi teme ?
Eşti deşteaptă !
- Doar tu ai semnat. - Păcat.
Nu eşti de folos singură.
Ia-l înapoi.
Am căutat peste tot.
Am uitat. Bruno mi-a dat asta pentru tine.
Spune-i că nu o vreau.
Dă-i înapoi. Şi banii.
Bine.
Toată lumea vorbeşte despre videoclipul pe care l-am încărcat.
Dar nu am multe vizualizări. 700.
E doar începutul, prieteni ! Le puteţi arăta familiilor voastre.
Familiilor voastre le va plăcea.
Familia ta va vedea.
Cât e ceasul ?
Şeful m-a rugat să rămân peste program.
Şi să-i minţi şi pe ceilalţi ?
- Bravo. - Nu vorbi aşa cu mine.
Avem nevoie de bani.
Serios ?
- Nici măcar nu ştii să numeri. - Ştiu că avem.
Nu aşa !
Ar trebui să îi aperi pe ceilalţi, nu să lucrezi suplimentar !
Maryse a spus că e inutil !
- Măcar încearcă ! - Termină !
Încerc ! Ce crezi că fac ?
Doar asta fac !
În fiecare zi, tot timpul ! Singură !
Nu eşti singură !
- Nu te-ai văzut cu şeful tău, nu? - Am făcut ce au vrut !
Întreb care e părerea ta !
- Gândesc ca ceilalţi. - Nu eşti ca alte mame.
Ştii ceva ? Eram mândru. Am vrut să-ţi fac o surpriză.
Credeam că o să sărbătorim.
Dar ai stricat totul.
Cum faci mereu !
Scuze.
Aş dori să fac o retragere.
Adèle, opreşte-te, e enervant.
Dar ...
Uite !
Madlene !
- Nu am făcut nimic ! - Bravo.
E ziua mea norocoasă !
Ce a spus Momo ?
- Se vorbeşte despre o grevă. - Rahat !
- Care fete ? - Din Avignon.
Au venit să îl vadă la protest.
Ţi-am spus.
O grecă ! Avem un alt plan ?
- De ce schimbă regulile ? - Ştii de ce.
Suntem prea scumpi pentru ei.
Ne pun în situaţii imposibile ca să plecăm,
apoi angajează fete
care accepta contractele lor mizerabile sau ilegale.
Au dreptate să protesteze.
- Opreşte-te ! - M-am gândit să-mi încerc iarăşi norocul.
Ce crezi, Karine ?
De ce nu semnăm ?
- Poftim ? - Am putea să semnăm.
Are dreptate.
- Să vedem cum va fi. - E greu şi acum.
Vrei să accepţi şi mai rău ?
- E acum ori niciodată. - Trebuie să vorbesc cu şefa.
Nu te mai da bine pe lângă ea !
Şi ea se teme să nu-şi piardă slujba. Locuieşte într-o tabără.
Soţul meu a văzut-o.
Cred că se culcă cu şeful.
De unde ştii asta ? Căţeaua !
Poate să se culce cu cine vrea.
Nu vreau să-mi pierd locul de muncă. Atât.
Aşa ne şantajează, Maryse.
Ne e teamă de un frigider gol.
Dacă refuzăm toate,
şefii noştri vor avea mari probleme.
Nu putem renunţa !
E vorba despre mândria noastră ! Nu semnăm.
Am suferit destul.
Nici eu nu voi semna.
Atunci ce ?
Protestăm, asta e tot ce putem face.
Trebuie s-o facem toate. Dacă nu, e inutil.
Ce spui ?
Vreţi să protestaţi toate ?
Ce ?
- Ce este ? - Îl cunoşti ?
- Pescarul. - Nu e rău !
E drăguţ.
Mişto fund. Norocoaso !
Ce faci ?
- Nimic. - Nu vreau să mă vadă.
Relaxează-te !
Vino !
Calmează-te, e în regulă.
- Bună. - Bună.
- E rândul meu. - Mersi.
- Pot lua loc ? - Sigur.
Am auzit că eşti priceput.
Pescuieşti, repari... Sunt interesată.
Cred că am fost neîndemânatic.
Mersi pentru bere.
De ce nu îmi răspunzi ?
Nu am putut. Nu era un moment bun.
Mi-am făcut griji pentru tine.
Da ?
De ce ?
Crezi că nu mă descurc singură ?
Că am nevoie de...
... banii sau lecţiile tale de viaţă ?
Nu asta era ideea.
Îmi pare rău.
Sunt iertat ?
Există multe fete.
Mai drăguţe,
mai bune.
Pe tine te vreau.
A fost bine, nu ?
Indiferent că a fost bine sau nu,
am oricum destule probleme.
Tu nu eşti o problemă.
Nu pentru mine.
Ce s-a întâmplat ?
Băiatului tău nu îi place peştele ?
Te duc în altă parte.
Unde ?
Unde vrei.
Crezi că pot să plec pur şi simplu ?
Ce te opreşte ?
Nici nu ai idee.
Poate.
Bună, Momo. Maryse e acasă ? Mi-am lăsat scuterul...
Maryse a făcut accident.
Poftim ?
Noaptea trecută,
când venea să mă ia.
- Cum s-a întâmplat ? - Nu ştim.
Poate a adormit, cine ştie ?
E lovită complet.
Nu !
- Pot s-o văd ? - Doar familiei îi este permis.
Bineînţeles.
- Poţi să stai cu copii diseară ? - Bineînţeles.
Aşa o fost să fie.
Mersi.
NIL
Este aniversarea de 100 de zile a campaniei noastre.
- Vrei să o marchezi ? - Da, să arătăm că încă suntem aici.
Mă duc.
Suntem mai determinaţi ca oricând.
Trebuie să îi sprijinim pe cei care sunt acolo, afară.
Suntem acolo în fiecare zi.
- Bună. - Poţi să urci în autobuz.
- Ne vedem acolo ? - Da.
Ce ne facem ?
Să ieşim şi să cântăm Internaţionala ?
- Poate ar fi bine. - Nu, uită.
Deschide gura aia mare !
Am încercat să modific programul.
Şefii tăi sunt nişte nenorociţi.
- Poftim ? Nu am auzit. - Gata !
Gata.
Nu putem continua aşa.
Ca şi cum nu s-a întâmplat nimic.
Nu îţi pasă de noi !
Maryse aproape că a murit
- datorită ţie ! - Mie îmi pasă.
Pe mine mă sună când se întâmplă ceva, nu pe el.
Nu poate continua să ne abuzeze aşa,
ignorând-o pe reprezentanta noastră.
Ce suntem, rahat ?
E şocant !
Întreab-o pe Karine, nu poţi scoate nimic de la tipul acela !
Trebuia să ne răspundă la întrebări.
Trebuia să i le puneţi.
Ai fost la şedinţă ? Nu cred.
Nu o să fim date la o parte.
Adevărul e că ţi-e teamă de şeful tău,
să nu îţi pierzi slujba mizeră.
Nu, nu mi-e teamă.
Vreţi adevărul ?
Adevărul e că...
... Karine nu poate face nimic pentru voi.
Din păcate e adevărat.
Ce vrei să spui ? Cum adică nu poate face nimic pentru noi ?
Nu e ca voi.
Nu aţi observat ?
Credeam că sunteţi prietene.
- E dezgustător. - Cum adică nu e ca noi ?
Karine !
Unde te duci ?
Nu poţi pleca acum.
Aşa e, sunt inutilă.
Nu, nu eşti.
Şi eu am fost intimidată de şeful nostru.
- Am semnat. - Poftim ?
Am semnat.
- Glumeşti ? - Am semnat contractul.
- Nu vorbeşti serios ! - Voiam acestă slujbă
atât de mult, ca să pot scăpa de viaţa mea de rahat !
Nu am avut de ales ! Nu ştiu să fac altceva.
- Înţelegi ? - Ne-ai dezamăgit.
Nu credeam că o vei face.
Nu tu.
Nu am avut de ales.
Ai terminat ?
Unde te duci ?
Karine !
Hei !
Duceţi-vă dracului cu slujbele voastre !
Toţi !
Ce e cu voi în această seară ?
- Sunteţi toate la menstruaţie ? - Taci dracului şi condu !
Ce s-a întâmplat ?
A semnat.
Rahat !
Karine !
Uite !
Bruno ?
Ce s-a întâmplat ?
Plângi ?
Nu.
Nu, nu plâng.
Vrei să vii la mine ?
Sunt eu.
- Nu lucrezi ? - Nu.
Eşti bine ?
Da. Ce faci ?
Supermarketul angajează magazioneri.
Încep luni.
Surprinsă ?
Acum îţi poţi da demisia.
Nu mai trebuie să lucrezi pentru acel nenorocit.
Nu vreau să faci asta.
- Nu eşti mulţumită ? - Cum rămâne cu stagiul tău ?
- Am plecat, mamă, s-a terminat. - Nu, nu, nu.
Te întorci. Îl sun pe şeful tău.
O să te primească înapoi.
Ai nevoie de mine.
Nu.
Nu ai ?
Nu, vreau să fiu singură.
Nu vorbeşti serios.
- Întoarce-te acum. - Uită de asta.
- Fă ce spun ! - Te protejez !
Nu !
Mă sufoci !
Mereu în treaba mea. Ca tatăl tău.
Era la fel: îmi dicta,
răspundea în locul meu.
Înainte de asta, şcoală, casă. Nu am putut niciodată să respir !
Mă sufoc !
Mă sufoc.
Ce s-a întâmplat cu şeful ?
Nu contează.
Haide !
Gata. Eşti un adult acum.
Gata. Îndeajuns !
Suntem o echipă bună.
Ce faci ?
Ieşi afară !
Haide !
- Nu plec. - Afară !
De ce stai în întuneric?
Vii ?
Doamnelor.
Domnul Le Tac şi cu mine vom discuta separat cu tine.
Nu te îngrijora.
O să începem gradual.
Echipele permanente vor fi hotărâte la finalul lunii.
Am ales o zonă de 50 km, ca să fie clar pentru toată lumea.
Întrebări ?
Dacă nu avem transport ? Mai ales acum.
După cum am spus,
fiecare caz va fi analizat de domnul Le Tac.
Dacă e prea greu pentru voi, puteţi refuza.
Am ceva de spus.
Scuze.
- Cum te cheamă ? - Ea e reprezentanta.
Bine.
- Ar trebui să mă văd cu ea ? - Da.
Ne vom întâlni.
- E prea târziu. - Nu poţi spune asta.
E ridicol.
Lucrăm aici de mult timp.
Îmi place. E greu, dar...
Îmi place să fim împreună.
Miroase frumos după ce am făcut curat. E prostesc, dar...
Îmi plac mirosurile frumoase.
Îmi place munca mea.
Să fiu seara cu alte femei.
Nu pot asculta asta.
Stai.
Avem o şedinţă a comitetului H&S... Când e ?
- Pe data de 14. - Bineînţeles,
ştiu cum miros produsele, de ce e nevoie...
Ştiu ce lipseşte.
Mai bine, fiindcă...
Mie...
Îmi e greu să citesc.
Şi să scriu.
Am fost la şcoală, dar era greu.
Nu am avut curajul să cer ajutor.
Nu sunt mândră.
Nu e ceva cu care să te mândreşti.
Nu am citit actul adiţional
sau orice altceva timp de ani întregi.
Nici măcar nu am încercat.
Am semnat şi regret.
Regret că am făcut-o.
Acum e prea târziu.
Şi pentru Maryse.
Ai făcut ce trebuia, Karine.
- Avem nevoie de oameni ca tine. - Nu-mi spune Karine.
Numele meu e Wouters.
Şi mă poţi tăia de pe listă.
Nu ne meritaţi.
Ştii ce înseamnă asta ?
Îţi dai demisia.
E o prostie.
Ascultă,
putem vorbi mai târziu despre asta.
Nu din când în când. Cred că
te laşi condusă de emoţii.
Îmi pare rău.
Unde vă duceţi ?
Domnue Le Tac, aduceţi-le înapoi.
Cine vrea să rămână, să stea aici...
Dacă pleci tu, plec şi eu.
La fel şi eu.
Ce am făcut ?
Ce trebuia făcut de mult. Ai închis uşa.
Nu voiam să fie aşa.
Unde o să te duci ?
Ştii ce vom face ?
Vom lucra la restaurant.
- Dacă nu acolo, altundeva. - Da.
Suntem valoroase !
De data asta, şefii ar trebui să fie sinceri,
altminteri...
Dă-mi mie asta.
Păstraţi-vă scuterul.
- Ştii să faci un foc de tabără ? - De ce ?
Cred că o să avem nevoie iarna asta.
- Mersi, Karine. - Mersi, draga mea.
Sunt mândră de tine.
Aşa e, să nu vă întoarceţi !
Uită-te la ei !
Are cineva o brichetă ?
Hei, asta credem despre contractul tău !
Aşa !
Ziggy !
Mamă.
Ştiu că urăşti scrisorile.
Dar trebuie să o citeşti, pentru că este prima pe care ţi-am scris-o.
Nu te grăbi.
E în regulă.
Avem timp.
Voiam să îţi spun
că te iubesc la fel de mult cât mă iubeşti şi tu.
FEMEI GENIALE