Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Pripoveduj mi, prosim.
Že spet? -Ja, ja.
To je pravljica o princeski.
Kje je njeno kraljestvo?
Saj veš, mišek.
Povej mi še enkrat.
Zaspi, srček.
Spi.
Zmešana si. -Konec sveta je.
Ne klati neumnosti.
Pazi na otroke. Ampak oni niso težava.
Grozno.
Res je. -Človek je nor.
MODRE ŽENSKE
Si v redu? -Ja.
Pazi, zelo vroče je.
Sestradan sem.
Nisi pojedel, kar sem ti pustila? -Preveč utrujen sem bil.
Si prišla pozno?
Ne. -Si bila na zmenku?
Marysino gumo smo menjale.
Marysino gumo? -Ne posmehuj se.
Štiri smo bile. Uspelo nam je. -Jaz pa sem se naučil delati rogljičke. -Vau!
Skoraj bi zamudil vlak.
Ta trapasti šef nas je prisilil, da smo počistili. -Ne bodi tak.
Kreten je. Ves čas naklada o prijateljih iz Pariza.
Primi. Pobriši.
Nič ne rečeš o moji novi barvi.
Adele me je pobarvala. Ti ni všeč?
Kul je.
Tudi tebe bi morala postriči. Šefa ne moti? -Samo še to mi manjka.
Si obesil perilo? -Ja.
Adijo. -Adijo.
Ne, za tabbouleh ni treba kuhati kuskusa.
Skrivnost je v tem, da suhega prepojiš z oljem.
In šele nato dodaš druge sestavine.
Kako to misliš, da ga ne kuhaš?
V tabbouleh dodaš limono in paradižnik, kar zmehča kuskus.
Kuskusa ne kuhaš.
Hitreje je, če ga skuham. -Potem je zdrizast.
Mojim je vseeno. Kadar so lačni, pojejo vse.
Živjo, Karine. -Živjo.
Si končala? -Ja. -Še zaloge preverim in grem.
Hej, Adele, dajmo! -Že grem.
Ojoj. -Nehaj, ne me ...
Opravi to doma. -Mogoče pa nimam stranišča.
Izvoli.
Nimaš rokavic? -V žepu jih imam.
Kaj pa je? -Vidiš, da zmoreš, če hočeš.
Pozdravljene. -Kako ste? -Dobro. Zdravo.
Še ena akcija Rumenih jopičev
danes poteka v Fos-sur-Meru ...
Dober dan. Aha, navadna delavka. Počistite ta drek! -Resno...
Drugo razkužilo rabimo. Po tem koža smrdi.
Rekli bodo, da ni denarja.
Tudi nove rokavice rabimo. -Ja, tudi to rabimo.
Je vse v redu?
Odlično. -Ste mogoče v kozmetičnem salonu?
Ja, zdaj si bomo uredile nohte.
Torej, Perez, Kachaf...
Borgel.
Kako je, Maryse? -Dobro, hvala. -Wouters.
Kaj je to? -Pisemske ovojnice.
Saj nismo neumne. -Vaše nove pogodbe.
Podpišite jih in mi jih čim prej vrnite. -Zakaj?
Mislila sem, da menjava lastnika ničesar ne spremeni. -Pomisli.
Spat, otroci. -Lahko bi se vsaj poslovila.
Neverjetno, kaj si ta krava dovoli.
Na, natikačev nisem pospravila.
Saj je bilo tudi že slabše. -Ja, seveda.
Pripraviti moram 25 sendvičev in tri termovke kave za protestnike.
Djamila, potrebuješ otroška oblačila? -Prodaj jih. -Raje jih dam tebi.
In zdaj naj še to pogodbo berem?
Saj si hotela biti predstavnica zaposlenih.
Najlepša hvala. -Joj, zataknila sem se.
Ziggy!
Nehaj.
Poglej, ostriga.
Vse najboljše.
Mama, imaš robček?
Kaj je to?
Nova pogodba.
Aneks k pogodbi je. -Podpisati moram. -Najprej preberi.
Kaj torej piše?
Počakaj.
Privolite, da boste delali na drugih lokacijah podjetja.
Veliki so. Vsepovsod imajo pisarne.
Še bolje. -Bolje?
Bi se vozila v službo 50 km daleč s skuterjem?
Zakaj pa ne? -Ker je nevarno.
Maryse me bo peljala.
Neverjetno.
Vedno sva se nekako znašla.
Kakšne barabe.
Tečen si.
Lep dan je, na sprehodu sva. Kaj je narobe?
Ta služba, nalogo imam... Samo to.
Vrni mi torbo. -Ne bom.
Grem. Pozneje bova pregledala pogodbo.
Si vzel perilo?
Vse je na mizi.
V soboto se vidiva. -Počakaj! -Pozen sem že. -Počakaj!
Aneks k pogodbi
Ste v redu?
Ste se poškodovali?
Niste videli cestnih del?
Ne.
Vas peljem v bolnišnico?
Ni treba. V službo moram.
Tudi jaz.
Napišite svoje ime, naslov in podpišite.
Ne bom. -Kako to mislite? Saj morate.
To je službeni skuter. Plačali vam bodo. -Pustite me.
Podpišite obrazec! -Ne bom. Dajte mi mir.
Poklical bom vašega delodajalca.
Kaj se je zgodilo? -Zdrsnila sem. -Ste v redu?
Ste iz NPS-ja? -Ja. Dober dan. -Rekla sem, naj nikogar ne kliče.
Hotel sem pomagati, pa ne pusti. -Laže. Vse je hotel prevaliti name.
Nora je, če hoče kar tako oditi. -Spelji se!
Dovolj. Kje imate obrazec? -Tukaj.
Pridite!
Hvala.
Svoje ste izpolnili.
Dajmo.
Prav, bom jaz pisala.
Vaš naslov? -Živim v Paradis Saint-Roch.
To ni naslov. Prosim, no, nimam časa.
Moj naslov.
Torej...
Paradis Saint-Roch...
Martigues. Tako.
Podpišite.
Tukaj. Dajte.
Ne, tukaj.
Dobro.
Počakajte me v avtu.
Oprostite, pozabila sem vpisati zavarovalnico.
Čim prej mi morate vrniti skuter.
Nočem vpletati policije.
Prav.
Vam lahko sin pomaga? -Ja, lahko.
Sva prispeli? -Ja, tukaj sva.
Plačala bom za popravilo. -O tem se pomeniva pozneje.
Hvala. -Ne skrbite, to bo ostalo med nama.
Prišla si.
Kje si bila? Skrbelo nas je.
Padla sem. -Vem, šef nam je povedal.
Vse mi moraš povedati.
Nisem hotela buditi Momoja.
Ne skrbi, otroke paziva.
Kar naprej.
Kako si, Karine? -Dobro. Pa ti? -Slabo sem spal, ampak sem v redu.
Vam je bilo pretoplo? -Ne, zmrzujemo.
Vidim, da se vam je posrečilo.
Ste videle, kaj zahteva novi lastnik?
Tudi urno postavko vam je znižal.
Marysi sem rekel, če to sprejme...
Nimamo druge izbire.
To ali nič. -Nihče nima izbire.
Misliš, da fantje, ki stavkajo z mano, imajo izbiro?
Vedno imajo eni in isti dobiček in si manejo roke.
Nekaj je treba spremeniti. -Ja, ampak ne zdaj.
S skuterja je padla.
Si v redu? -Sem, ne skrbi.
Čisto zares? -Ja.
Kako se je zgodilo? -Ne vem.
Zdrsnila sem. Nisem videla, da so dela na cesti.
Niti skuterja nisem mogla odpeljati. Nazaj moram.
On bo šel ponj. -Seveda.
So to ključi? -Ja.
Kje je skuter? -V ulici Lavera, v bližini so dela na cesti.
Grem. -Hvala.
Naj te ne skrbi.
Vedno se za nekaj bori. Stavke, protesti... -Krasen je.
No, zdaj pa pokaži. -Nič mi ni.
Vedno tako rečeš. Ampak če padeš, se poškoduješ. To dobro vem.
Jojmene! Morala boš na bolniško. -Ni govora.
Upam, da skuter ni poškodovan. -Ne skrbi.
Momo ima prijatelja, ki ga bo popravil. -Res?
Poglejva...
Že vem.
Brez skrbi.
S pico me še nihče ni zdravil.
Takole.
Ne povej Ziggyju, da ga ne bo skrbelo.
Prav. Ampak zvečer peljem jaz. Velja?
Saj te poznam. Trmasta si.
Le kaj bi brez tebe? -Prav res.
Poglej.
Mi o volku...
Dobro.
Sporočilo je poslano. -Odgovora še ni. -Dober večer.
Najbolje, da jih pokličemo. Helene bom rekel, da ste poslali e-pošto.
Živjo. -Hej. -Zdravo.
Si dobro? Prestrašila si nas.
Tudi sebe sem.
Karine, poglej tole. -Kaj pa?
Pošilja nas k svinjam.
Se mi posmehuješ? -Pomiri se. H kakšnim svinjam?
Kje piše? -Tukaj. Perez-Wouters, to sva midve.
Očala rabiš. -Po vsem, kar se ti je zgodilo, bi ti lahko prizanesla.
Saj dobro ve, da nočemo iti, ampak šefu tega ne bo rekla.
Misliš, da bi se postavila za nas?
Kajpada.
Če hočeš, mu bom jaz rekla.
Med preoblačenjem nas gleda.
Daj, no. -Če pa je res.
Mu boš to rekla?
Boste videle.
Dober večer, gospe.
To je naša nočna ekipa.
Tam zadaj je Maryse.
Že zelo dolgo je z nami.
In Djamila.
Koliko časa ste že tukaj? -Pet let.
Karine skrbi za zaloge. Tudi ona ima dolg staž.
In Adele. Zadnja je prišla. Prej je bila natakarica.
Me veseli.
Vesel sem, da ste tukaj, navkljub zaporam.
Upam, da te okoliščine ne vplivajo preveč na vas.
Res bi bilo lažje, če vsega tega ne bi bilo.
Ne bom vas več zadrževal. Delo vas čaka.
Dobrodošle vNinette Pro Services . -Hvala.
Karine, počakajte me.
Dobrodošle? Kaj pa mu je?
Saj je on novinec tukaj, ne pa me.
Je vse v redu, Karine? -Ja. Najbrž me rabi zaradi skuterja.
Povej ji, da je urejeno. -Če se kaj zaplete, nas pokliči.
Pojdimo.
Ste še vedno tukaj?
Pogovoriti se morava. -Zadeva s skuterjem je rešena.
Nekaj mi pojasnite.
Kako lahko skrbite za zaloge? Vam pomagajo sodelavke?
Ne, to delam sama.
Sami delate popise zalog?
Ja.
Karine, znate brati ali ne? -Seveda znam.
Kaj piše tam?
To je obvestilo.
Ampak kaj piše?
Tukaj, na primer.
Kaj piše tukaj?
Nimam očal.
Predraga so.
Kako je to mogoče? Niste hodili v šolo?
Sem.
Kar vprašajte Djamilo. -Tudi ona ve?
Ali vse vejo?
To se nikogar ne tiče. Moja stvar je.
Sploh pa ste vi uvajali Adele, kajne?
Ne morem verjeti.
Se zavedate, da delate z nevarnimi snovmi?
Ne morem kar zamižati, sploh pri zalogah.
Sranje.
Če se kaj zgodi, bom jaz odgovorna. -Nič se ne bo zgodilo.
Lahko greste.
Še se bova pogovorili.
Kaj je rekla?
Nič.
Samo naj nekaj izdelkov dodam na seznam.
Izvoli. -Hvala.
Lahko noč.
Dober večer.
Hej, miška.
Kam pa kam? -Utihni, bedak.
Mi daš številko?
Pridi nazaj.
Te čaka delo? -Izvoli delo!
Obvezno umivanje rok
Joj, ne. Po dreku smrdi. Ne morem.
Vedno to počnejo. -To nima smisla.
Kaj počneš? -Počakaj.
Prekleto.
Vse polno dreka je.
Jebenti! Daj zdaj ti.
Daj. Mojbog.
Si malo odpočijeva?
Če zdaj ne očistim vsega, bom bruhala.
Tako, ti kar drgni.
Pazi!
Ogabno.
Bi popazila na Lili v ponedeljek? -Lahko.
Koristilo ji bo, če bo šla ven. -Vem.
Hvala.
Nekega dne bova imeli svojo kopalnico.
Z zlato školjko.
In dragimi dišavami.
Zdaj pa zamigaj z boki...
Pridita sem!
Res ne znaš plesati, Maryse.
Maryse!
Odmora je konec!
Moral bi me zbuditi.
Ne mudi se.
Podpisati moraš račun za elektriko.
Tukaj ni treba ničesar napisati.
Samo podpis.
Prav?
Si pripravil popis zalog? -Ne še.
Si vzela kaj gotovine? -Kaj?
Zakaj si vzela 80 evrov? -Ne vem.
Saj res.
Za popravilo skuterja.
Zakaj ti plačuješ za to?
Nujno je bilo.
Odpri.
Odpri!
Kaj je? -Kaj počneš?
Podpisati moram aneks k pogodbi. -To pustiva za pozneje.
Naredi mi popis, prosim.
48,55 evra.
Kartica ali gotovina? -Kartica.
Izvolite.
Živjo.
Živjo, Bruno.
Kako si, Momo? -Dobro.
To je Karine.
Karine, to je Bruno.
Umazane roke imam. -Nič zato.
Vau! Kje si to staknil?
Od nekega starca.
Madona!
Najbrž si vložil veliko dela vanj.
Res je.
Boš hodil na ribolov?
Ne, prodal ga bom. Motor še popravljam.
Popravil sem vam skuter. -Vidim.
Malo je bil obtolčen.
Samo en del je bilo treba zamenjati. -Hvala.
Kako se pa to prodaja?
Veš, danes se skoraj nič več ne prodaja.
Izvoli. Momo pravi, da je dovolj, ampak ti povej.
Ne skrbi zanj.
Ni mu za denar. On je nad tem.
Mar ni res? -Če tako rečeš.
Provansalski čolni so krasni. Z vrvjo ob robu.
Ni provansalski. -Kaj pa? -Bretonski.
Bretonski? -Mislil sem, da si od tod.
Takoj je vžgal! -Kot nov.
Genij je. -Res neverjetno.
Vse dela.
Spet si nasmejana.
Kot da se ni nič zgodilo.
In zelo malo me je stalo. -Si plačala v naturalijah?
Saj bi lahko. -Dober dan.
Dober dan. -Ste prinesle pogodbe?
Še malo razmišljamo.
Razmišljajte hitreje. In nehajte se delati norca iz mene.
Saj se ne. -Šef želi vedeti, na koga lahko računa.
Saj vemo. -Vemo. -Samo podrobnosti so nas zanimale.
Karine, ste naredili ta preklemani popis?
Saj niste na dopustu.
Znorela je. -Adele!
Prosim? -Ne govorite tako z mano.
Kaj ji je? -Kdo jo je razkuril? -Jaz sem kriva.
Ne. Zakaj tako misliš?
Saj si dala popraviti skuter. Kaj bi tale še rada?
Jaz bi že pokazala njej in šefu.
Na volitvah bomo povedale, kaj si mislimo o pogodbah.
Si prebrala? -Seveda.
Ti nisi?
Odpri vrata.
Karine!
Solidarnost!
Pridružite se nam!
Solidarnost!
Vsi skupaj!
Si v redu?
Sem.
Samo malo sem utrujena.
Razmišljala sem o tem, kar si mi rekel. -Kaj sem rekel?
Mi boš naredil rogljičke?
Seveda bom.
Je res vse v redu, mama? -Seveda.
Rumeni jopiči še vedno na delu v Martiguesu...
Kaj pomeni 'pomanjkanje'?
Ne vem, srček.
Rumeni jopiči so začeli ustavljati ali ovirati promet...
Je mama povedala, kam gre? -Ne.
Veš, kaj? Kar šli bova. Prav?
Velja.
Lahko greš z mano.
S skuterjem se bova peljali. Prav?
Prav.
Me bomo delale, ti pa boš sedela nekje pri strani.
Torej?
Zaspala bo.
Morala bi jo pustiti doma.
Navaditi se mora. -Tako je bilo tudi z Ziggyjem, se spomniš?
Pri teh letih zaspijo, kjer jih pustiš.
Saj je samo za dve uri.
Doma je. -Na teveju sem videla.
Grozno je bilo. -Pravi, da je bilo v redu.
Nikoli nisem mirna.
Kje je Perezova? Kaj je zdaj to? -Ni je.
Hči je bolna. Pozabila sem vam povedati.
Bolna? -Ja.
Prosim?
Pridi, otrok.
Ne, ne.
Počakajte, gospa.
Prosim vas, samohranilka je. -Domov jo bom peljala.
Nikar.
Na centru za socialno delo bodo neusmiljeni. Vem, kako to gre.
Prosim vas, pustite jo tukaj. Samo tokrat.
Povejte njeni materi, naj ne hodi več sem. Šef je noče več.
Ne bodite takšni.
Normalno je, da se ji na začetku vse gabi. -Gabi? Ta je dobra.
Ne morem verjeti.
Tukaj ni nihče normalen.
Kako pa ste se vi lahko znašli?
Sploh s takšnim primanjkljajem.
Pridi, srček.
Takoj pridem.
Pridite.
Kaj naklepate ve štiri? Še vedno nimam vaših pogodb.
Čakate na volitve v delavski svet?
Boste izbrale Djamilo?
Ne vem. -Mislite, da bo potem kaj drugače?
Dvomim.
Mogoče bo celo prav nasprotno.
To ne bo ničesar spremenilo.
Zakaj se ne prijavite vi?
Jaz? -Seveda.
Vam zaupam.
Ne, to je Djamilina naloga.
Tega ji ne morem narediti. -Seveda lahko.
Sicer bom vsem povedala, da ste lažnivka, Adele pa bo letela.
Bi to radi?
Lahko računam na vas?
Ja. -Hvala.
Končno.
Kaj? Kod hodiš?
Mama, zdaj me prepoznaš.
Ne bodi nesramna, ker se boš prihodnjič sama pobrigala za hčerko.
Pustila sem jo s prijateljico, ne s tabo. -Res?
Potem se zahvali prijateljici, da hči ni končala na policiji.
Lahko bi nam vsaj povedala. -Saj sem.
Maryse... -Lahko bi se vsaj zahvalila. -Hvala. -Lepo.
Dolgo je trajalo. -Nehaj vpiti.
Kako je zlobna.
Jezus.
Tiho, otroček spi.
Moj otroček.
Ja, rada imam svojega otročka.
Kajne? Spiš?
Sem ostala brez službe, kajne? -Ne.
Daj mi mir. -Pridi ... -Ne. -Nehaj.
Ne bom nehala.
Jo boš malo pocrkljala?
Svojo hčerkico?
Boš spala z njo? -Zobe si bom umila.
Pripravila ti bom posteljo.
Ne razumem te.
Rada bi, da te spoštujejo, pa se prilizuješ šefici.
Malo tiše.
Veš, kaj pomeni, da si predstavnik delavcev?
Opravka imaš s kupom papirjev.
Kaj, če boš morala kaj prebrati? Neumno boš izpadla.
Spat grem.
Ne zasedi cele sobe.
Rekla je, da ne bo nobene koristi, če boš predstavnica.
Kako te je nategnila. Seveda bo rekla tako.
Zakaj ne bi mogla biti Karine predstavnica? -Imamo izbiro?
Ti boš boljša, ko boš na vrsti.
Vedno hočejo fino malo Francozinjo.
Zato, ker se ti vedno pritožuješ. -Dovolj.
Zdaj se ne bomo prepirale. Dovolj.
To je zato, da Adele lahko ostane.
Ampak zdaj pa jih hočem res razjeziti.
Sita sem tega, da vsi drugi nekaj dobijo.
Kaj pa dobijo?
Samo prej ostanejo brez službe.
Mojbog.
Se torej vidimo v nedeljo?
Sanjam o prostih nedeljah.
Na bazenu imajo otroci prost vstop.
Tudi ti si bila, kajne? -Ja, sem.
Karine molči kot riba.
Nehaj! Zapri gofljo.
Prav ima, Djamila. Ni smešno.
Avtobus je tukaj.
Kakšno zvezo ima to z bazenom?
Lahko bi se malo osvežila.
Prasica. -Krava.
Čeden je.
Kaj? -Kaj si rekla za restavracijo?
Plača je 90 evrov, dobiš kosilo in napitnino. Tako so rekli.
Čez dan ne morem. Vnuke pazim.
Naj jih Momo pazi. Brezposeln je.
Ne, tega ne morem zahtevati od njega.
Mene s tem ne bodo vzeli. -Ne moreš vedeti. -Pa vem.
Pa ti, Karine?
Zakaj me Ziggy ni poklical?
Ne vem, draga.
Gospe...
Nocoj se vam je posrečilo. -Kje pa? -Tamle.
Vidim, da Ziggy ni tvoj edini fant.
Ne bodi jezna. Šalila sem se.
Ta pesem ima naslov Issues . -Všeč mi je.
Pridite.
Poglej Maryse.
Devet imamo.
To!
Čestitam, saj sem vedela.
Menda si napredovala, mala moja.
Ne, zdaj sem predstavnica delavcev.
Ne bodite tako skromni. Povejte kaj.
Ste zadovoljni? -No, sem.
Ste dobili darilo? -Ne.
Škoda.
Sedite, prosim.
Kadar kaj dosežete, dobite nagrado.
Nagrado.
Darilo. -Denar?
Izvolite darilo.
Tako, zaslužila si je.
Počisti tam, vse polno dreka je.
Trenutek, šef... -Nehajte s tem. Varnostnik!
To je zadnje. Naj dam sem? -Ja, hvala.
Naročila sem staro razkužilo. Boljše je.
Nisem jih še dodala na seznam,
ampak potrebujemo debelejše rokavice.
Ker si uničujemo roke.
Bomo videli, koliko stanejo.
Ne boste pozabili na prvi sestanek s šefom? -Ne.
Želite, da skupaj pripraviva vprašanja?
Vprašanja? -Ja.
Vse, kar potrebujete, napišemo in pošljemo šefu.
Vprašala bom sodelavke. -Prav, ampak moram jih odobriti.
Bomo videli. -Ne bomo videli.
Tukaj piše 'rokavice', a trdite, da tega niste napisali.
Res nenavadno.
Ker tukaj piše.
Žal mi je.
Zakaj vam je žal?
Pozabila sem, da sem to napisala.
Živjo.
Kaj se dogaja?
Nič. Prišli so se pogret.
Skuter gre?
Kot strela.
V soboto bom dal čoln v vodo. Boš prišla?
Bom. Zakaj pa ne?
Do kdaj delaš?
Mislim, da do poldneva.
Super.
Se vidiva v soboto.
Tukaj si!
Imam sladkarije za Lili. -Res?
Daš še meni malo?
Dobro, ni potonil.
Hvala, da si mi ga pokazal.
To še ni vse. -Prosim?
Peljala se bova. Imaš samo te čevlje?
Takole.
Malce je valovito. -Ne, voda je mirna.
Prvič se peljem s čolnom. -Če bi vedel, bi prinesel šampanjec.
Pojdiva tja!
Pojdiva. -Počasi. Drži ravno.
Pomaga... Pri preprečevanju
kariesa...
Karies.
Poskusila bom napisati seznam.
Sem ga že napisal. Na mizi je.
Zdaj ne moreš spreminjati pisave. Tako je bolj preprosto.
Kdaj pa bo kaj drugače?
Pred sestanki ti bom pomagal.
Kaj pa, če ne boš več mogel?
Nikoli te ne bom pustil na cedilu.
Dajmo, dajmo.
Še enkrat.
Vse je v glavi.
Dajmo.
Vau.
-Kaj pa je?
Kako si elegantna.
Večkrat bi se morala urediti. Čudovita si.
Ampak ne za čiščenje vecejev.
Čudovita si. -Hej!
Ni malo preveč izzivalno? -Ne!
No, vidiš. Neumna sem videti.
Ne. To je popolno za sestanek s šefom.
Pripravi nam čaj. -Prav.
Bomo začele?
Daj mi to.
Tudi jaz lahko. -Ni treba, bom jaz.
Kje je naša predstavnica? -Mama! -Čakam, da zavre voda.
Pusti, bom jaz.
Pojdi.
Dobro.
Se ti zdi kaj čudno?
Je vse normalno? -Ja.
Saj veste, da smo enakega mnenja.
Odprite oči, dekleta.
Kaj je? Se bojite šefice?
Zanjo smo samo trop čistilk.
Ja, res je.
Ti pogoji so nesprejemljivi. Sicer bomo nastradale.
Res je.
Nič se ne bo spremenilo.
Preveč zahtevate.
Kako lahko to rečeš? -Denarja ni. To nima smisla.
Niti v sindikatu nismo.
Ti se boš kmalu upokojila. -Upokojila? -Ja.
Še dolgo se ne bom, draga.
Na žalost.
Če bi lahko izbirala...
Boš videla čez 20 let. Roke te ne ubogajo. Noge tudi ne.
Hrbet imaš uničen, dlani...
In...
Izčrpana sem. Ne morem več.
Oprosti mi, Maryse.
Ti si najboljša na svetu.
Oprosti. -V redu je, Maryse.
Saj sem v redu.
Torej?
Dejstvo je, da se ne moremo voziti 50 km daleč na delo.
Hvala. Torej se strinjamo?
Kako naj gremo domov ob 6h zjutraj? Ti imaš skuter...
Ampak na tako dolgo pot ne morem s skuterjem.
Vse se lahko stlačimo na skuter.
Molči. Mogoče se bodo še tega domislili.
Karine, reci, da ne bomo podpisale, dokler ne ugodijo našim zahtevam.
To naj jim rečem? -Ja.
Da ne bomo podpisale?
Drugače jih bomo razsule. -Ne s temi besedami.
Ker smo ženske?
Kako pa naj jim povemo?
Naj se opravičujemo?
Ne vem, ampak govorila bo mama.
Prav.
Karine se bo odlično izkazala, kot vedno.
Čakaj, pomagala ti bom.
Jaz bom to uredila.
Ti preberi,
potem pa jim pošljemo.
Čisto zmešane ste, obsedene s čistočo.
Ne zdržim več.
Nenehno.
Djami...
Kaj je? -Hvala.
Smo končale? -Ja. -Adijo.
Kar pusti.
Zamudil boš.
Vse bova ponovila po telefonu.
Krasna si bila.
Me boš poklical? -Ja.
Oh, ja.
Predstavnica delavcev? -Ja. -Od kod? -Martigues, nočna izmena.
Aha, tista s skuterjem.
Imate pogodbe?
Veliko vprašanj imamo o različnih zadevah.
Vprašanja bi mi morali poslati vnaprej. Saj to veste.
Saj smo jih poslale.
Z e-pošto.
To je za nas velika sprememba.
Pogovoriti se moramo. -Nič niste omenili, Helene.
Ni pomembno, drugič se bova pogovorila.
Naj jih vaša nadrejena pošlje do konca meseca.
Ampak...
O tem smo hotele govoriti.
O več...
O več lokacijah.
Na primer...
Na primer, predaleč bi se morale voziti.
Odvisno, ampak določene lokacije so zelo oddaljene.
Za nas je to zapleteno.
In... -Karine, vem, da vam je težko. Vaša šefica mi je povedala.
Koliko ur potrebujete?
Tri? Štiri? Deset?
Našli vam jih bomo, nekje v centru. Ne skrbite, pomagali vam bomo.
Arles, na primer. Predaleč je. -Karine, nočem govoriti o tem.
Rekel sem, da se bova pogovorila prihodnjič. Nisem bil jasen?
Zdaj pa podpišite
in rekla bova, da niste imeli vprašanj. To se zgodi.
Ampak jaz imam vprašanja.
Helene, poiščite kakšen tečaj, da ji pomagamo.
Tečaj za nepismene. Gotovo se bo kje kakšen našel.
Sporočite sodelavkam,
da znam voditi propadla podjetja.
Na začetku je vedno težko.
Srečno.
Bi kozarec vode?
Jebenti!
Živjo.
Torej?
Urejeno.
Bravo. Ti je odleglo? -Ja.
Pojdi se igrat, srček.
Kaj je rekel?
No, nič takega...
Poslušal je. -Vidiš, poslušal jo je.
Kaj je odgovoril? -Nič konkretnega, ampak kmalu bo.
Torej bomo morale počakati.
Zdaj ve, da ne bomo popustile.
Zdaj so dojeli.
Hej!
Pazite, da se ne zvrnete. Ti pomagam?
Bi se pogovorila?
Ziggy je.
Ja, srček? Ja.
Vem. Dobro je šlo, ne skrbi.
Zelo dobro je bilo. Povedala ti bom.
Se gasilec zabava?
Adijo, srček.
Ena, dve, tri.
Prezeblo me je. Imaš kavo?
Jih lahko zamrzneš? -Kaj? -Ribe. -Ne.
Ne?
Pa jih razdeli.
Prijateljicam. Drugače se bodo pokvarile.
Jih znaš pripraviti?
Škoda, da te zjutraj ni bilo.
Čakal sem te.
Saj sva se dogovorila. Hotela si na ribolov.
Ti Momo ni povedal, da nisem zanesljiva? -Ne.
Imaš oster nož?
Oprosti, bojiš se me. Grem. -Ne hodi.
Ne bojim se te.
Bo ta v redu? -Odličen bo.
Kako je ime tvojemu sinu?
Ziggy. Z-I-G-G-Y.
Razumel sem. Ziggy.
Koliko je star? -17.
Sama ga vzgajam.
Sem slišal. -Ne.
Nisi slišal.
Nihče ne ve.
Ob rojstvu sem ga sovražila.
Njegovega očeta tudi.
Ko mu je sestra prišla vzet kri,
sem ji rekla, naj ga odnese. Veš, kaj sem naredila?
Ni mi treba povedati. -Vse sem stlačila v torbo.
Hotela sem oditi brez njega.
Nisem si želela otroka.
Potem sem pomislila, da ga bo igla zbodla.
In začelo mi je teči mleko.
Stekla sem za njim.
Postala sem njegova mama.
Nočeš, da ti pokažem?
Glej, pokazal ti bom. -Ne.
Ne pošiljaj mi sporočil.
Pokliči me.
Prav.
Raje si operi roke.
Smrdim? Oprosti.
Ja.
Nisem ravno prefinjen.
Lahko? -Ja.
Kakšen je bil ulov? -Ni bil slab.
Meni so ljubši, ko so sveži, ko se zvijajo.
Vsaj ni sebična. -Nisem jih hotela zavreči.
Če bi imela fanta, bi pustila službo.
Tako je lahko še huje.
Ko si poročena in imaš otroke, si vsem služkinja.
Verjamem v ljubezen.
Kaj je to?
Vrni mi.
Kaj je to?
Nehaj.
To je Lilina naloga. -Samo malo...
Detergent, goba...
Tako piše. -Daj nazaj!
Je to za mojo hčer? -Nehaj!
Daj mi! -Higiena?
Desetkrat je napisala. Zmešana je.
In ona pazi na mojo hčer.
Adele bi napisala: seks, seks, seks... -Spelji se!
Takoj mi vrni! -Umirita se! Sta znoreli?
Daj!
Vrni ji!
Izvoli.
Samo šalili sva se.
Oprosti.
Sranje!
Daj mi oranžno ali rdečo. -Hvala.
Zelo lepo je.
Super.
L in O je "lo". L in A je "la".
Lola ima rada Lili.
Sedla bom, srček.
Hvala, ljubica.
Mi posodiš kuli?
Hvala.
Kaj piše tukaj?
Prebral in odobril.
Ziggy ne mara, da brskamo po njegovih papirjih.
Grem, dekleti.
Kmalu se vidimo. -Prav.
Živjo, palčici. Sta v redu? -Ja.
Kako si? -Dobro.
Ju boš odpeljal k Momu?
Delata nalogo?
Vidve sta tako pametni.
Samo vi ste podpisali. -In?
To ne pomaga.
Vzemite to nazaj.
Vsepovsod te iščem.
V tej zmešnjavi sem pozabila. Bruno mi je dal tole zate.
Reci, da nočem vzeti.
Vse mu vrni. Tudi denar.
Prav.
Vsi govorijo o mojem videu.
Nima veliko ogledov. Okrog 700.
To je šele začetek. Pokažite ga domačim.
Navdušeni bodo.
Vsa družina ga bo gledala.
Koliko je ura?
Šef je zahteval, da delam nadure.
In druge prinašaš okrog?
Uspelo ti je, čestitam. -Ne govori tako z mano.
Denar potrebujeva.
Res?
Ti še šteti ne znaš. -Skupaj pa znava.
Pa ne tako! Morala bi braniti druge, ne pa delati nadur.
Maryse pravi, da to nima smisla. -Bori se! -Nehaj!
Saj se borim! Kaj pa misliš?
Samo to počnem.
Vsak dan! Ves čas! Sama!
Nisi sama!
Nisi bila pri šefu. -Sem! Naredila sem, kar so naročile.
Zanima me, kaj misliš ti.
Mislim tako, kot druge. -Ampak si drugačna od njih, za to gre.
Veš, kaj? Bil sem ponosen nate. Hotel sem te presenetiti z zabavo.
Ampak si vse pokvarila.
Kot vedno!
Oprosti.
Rada bi dvignila denar.
Nehaj, Adele. Na živce mi greš.
Ampak...
Poglej.
Piškoti.
Nič nisem naredila. -Bravo.
Naj se še meni posreči.
Kaj pravi Momo? -Samo o stavki govorijo. -Sranje.
Katera dekleta? -Tista iz Avignona.
Prišle so na posvet k njemu. -Saj sem rekla.
Stavka. Imamo načrt B?
Zakaj zdaj menjujejo pravila? -Saj veš, zakaj.
Preveč jih stanemo.
S takimi zahtevami se nas hočejo znebiti,
da bodo zaposlili dekleta, ki bodo sprejela te pogoje. Ali migrantke.
Prav imajo, da stavkajo.
Nehaj že. -Mogoče se mi spet posreči.
Kaj misliš, Karine?
Pa če podpišemo?
Kaj? -Podpišimo.
Dobro kaže.
Bomo videle. -Že zdaj je težko, ve pa bi pristale na še težje?
Zdaj ali nikoli. -S šefico moram govoriti.
Nehaj se ji prilizovati.
Tudi ona se boji za svojo službo. Veš, kje živi? V kampu.
Moj mož jo je videl.
Po mojem spi s šefom. -Kako veš? -Vem. -Cipa.
Naj spi, s komer hoče.
Jaz samo nočem ostati brez službe.
Ampak tako nas bodo dotolkli.
Ker se bojimo praznega hladilnika.
Če pa vse rečemo, da je dovolj, bodo oni v težavah.
Ne smemo popustiti.
Za ponos gre. Ne bomo podpisale.
Vsaj jaz ne bom. Dovolj sem trpela.
Tudi jaz ne bom.
Kaj pa bomo?
Stavkale bomo. Nimamo druge izbire.
Vendar moramo biti enotne, drugače iz tega ne bo nič.
Kaj praviš?
Hočete stavkati?
Kaj pa je?
Kaj je? Ga poznaš?
To je tip z ribami. -Ni slab.
Čeden je.
Dobro rit ima. Srečnica.
Kaj počneš? -Nič. -Nehaj. Nočem, da me vidi.
Sprosti se.
Pridi.
Pomiri se.
Živjo. -Živjo.
Plačam pijačo. -Hvala.
Smem prisesti? -Seveda.
Slišim, da si spreten.
Ribolov, popravljanje... Zanimiv se mi zdiš.
Poslušaj, tistega nisem dobro izpeljal.
Hvala za pivo. -Adijo.
Zakaj nisi odgovorila na klice?
Nisem mogla. Neprijetno mi je bilo.
Zaskrbelo me je.
Res?
Zakaj?
Misliš, da ne zmorem vsega sama?
Misliš, da potrebujem
tvoj denar, tvoje življenjske nasvete...
To ni bil moj namen.
Oprosti.
Mi oprostiš?
Veliko deklet je.
Bolj simpatičnih.
Boljših.
Jaz hočem tebe.
Dobro nama je šlo, kajne?
Dobro ali slabo,
trenutno imam dovolj težav v življenju.
Ti nisi nobena težava. Vsaj zame ne.
Kaj je bilo narobe?
Tvoj sin ne mara rib?
Odpeljal te bom nekam drugam.
Kam me boš odpeljal?
Kamorkoli boš hotela.
Misliš, da lahko kar grem?
Kaj te ovira?
Ničesar ne veš.
Mogoče.
Živjo, je Maryse doma? Skuter sem pustila... -Nesrečo je imela.
Kaj?
Sinoči,
ko je prišla pome.
Kako se je zgodilo? -Ne vemo.
Mogoče je zaspala, kdove.
Polomljena je.
Ne!
Smem k njej? -Ne, samo družinski člani.
Seveda.
Lahko zvečer popaziš na otroke? -Seveda.
Samo vprašanje časa je bilo.
Hvala.
Neveljavno
Danes je stoti dan naše kampanje.
Ga želite zaznamovati? -Ja. Naj se vidi, da smo še vedno tukaj.
Grem.
Trdno smo odločeni, bolj kot kadarkoli.
Podpiramo vse, ki so tudi danes na ulicah.
Vsak dan gremo ven.
Živjo. -Pojdi na avtobus.
Vas počakam gor? -Lahko.
Kaj naj naredimo?
Zapojemo Internacionalo?
Mogoče bi nam koristilo. -Pozabi.
Kako se širokoustite.
Poskusila sem narediti nov razpored.
Šefi ste prave barabe.
Prosim? Nisem dobro slišala. -Nehajte!
Dovolj!
Tako ne gre več naprej, kot da se ni nič zgodilo.
Vseeno vam je za nas.
Maryse je skoraj umrla zaradi vas. -Ni mi vseeno.
Mene pokličejo, ko se kaj zgodi, ne pa šefa.
Ne more več tako grdo ravnati z nami, ignorirati našo predstavnico.
Kaj smo mi, drek?
To je nezaslišano.
Vprašajte Karine. Iz tega človeka se ne da nič izvleči.
Lahko bi vsaj odgovoril na vprašanja.
Morale bi jih postaviti.
Ste bile na sestanku? Ne bi rekla.
Ne boste nas zaobšli.
Gre za to, da vas je strah šefa.
Strah vas je za to usrano službo.
Ni me strah.
Hočete vedeti resnico?
Resnica je...
Karine vam ne more pomagati.
Žal mi je, ampak tako je.
Kako to mislite? Zakaj nam ne bi mogla pomagati?
Ker ni taka kot vi.
Mar niste opazile?
Mislila sem, da ste prijateljice.
To je grozno. -Kaj hočete reči?
Karine!
Kam greš?
Ne moreš kar oditi.
Prav ima, od mene ni nobene koristi. -Ni res.
Tudi name je pritiskala. To je normalno.
Jaz sem podpisala. -Kaj?
Podpisala sem.
Hecaš se. -Ne. Podpisala sem pogodbo.
To ni mogoče. -Tako sem si želela to službo,
da bi se izvlekla iz dreka.
Nimam izbire. Ničesar drugega ne znam delati.
Razumeš? -Izdala si nas.
Tega res nisem pričakovala.
Sploh ne od tebe.
Nisem imela izbire.
Je konec predstave?
Kam greš?
Karine!
Poberite se v svoje usrane službe.
Kaj vam je nocoj?
Ste vse dobile menstruacijo? -Utihni in pelji!
Kaj pa je bilo?
Podpisala je.
Sranje.
Karine!
Poglej!
Bruno!
Kaj se je zgodilo?
Jokaš?
Ne.
Ne jočem.
Boš prišla k meni?
Jaz sem.
Nisi v službi? -Ne.
Je vse v redu?
Ja. Kaj se je zgodilo?
V supermarketu iščejo skladiščnike.
V ponedeljek začnem.
Si presenečena?
Zdaj lahko daš odpoved.
Ne bo ti več treba delati za tistega prasca.
Nočem tega.
Nisi zadovoljna? -Pa tvoje vajeništvo?
Opravil sem s tem, mama. -Ne, ne.
Poklicala bom tvojega šefa. Sprejel te bo nazaj.
Potrebuješ me.
Ne potrebujem. -Da ne?
Ne. Rada bi bila sama.
Ne misliš resno.
Takoj pojdi nazaj. -Ne grem.
Mladoleten si. Ubogaj me! -Ščitim te! -Ne!
Ne ščitiš me, ampak dušiš!
Ves čas mi govoriš, kaj naj naredim. Tak si kot oče.
On je bil takšen. Ukazoval mi je, govoril namesto mene.
Pred tem pa šola, družina. Nikoli nisem mogla dihati!
Dušim se, razumeš?
Dušim se.
Kaj se je zgodilo s šefom? -Pusti zdaj to. Greva.
Dovolj! Odrasel si.
Dovolj je tega.
Ampak dobra ekipa sva.
Kaj počneš?
-Pusti me! -Nehaj!
Poberi se!
Ven!
Ne grem. -Odidi!
Kaj počneš v temi?
Greš?
Gospe...
Z g. Le Tacom se bova pogovorila z vsako posebej.
Nič ne skrbite.
Postopoma bomo začeli.
Na koncu meseca bomo okrepili ekipe, kajne?
Da bo bolj jasno, smo določili območja v krogu 50 km.
Je kakšno vprašanje?
Kaj naredimo, če nimamo prevoza? Sploh zdaj.
Pravim, da bo g. Le Tac proučil vsak primer posebej.
Če se vam zdi preveč zapleteno, lahko delo zavrnete.
Rada bi nekaj povedala.
Oprostite, kako vam je ime? -Ona je predstavnica delavcev.
Dobro.
Jo sprejmem? -Ja. -Prav, sprejel vas bom.
Ne, prepozno je. -Ne delajte tega. Neumno je.
Že dolgo delam tukaj.
Všeč mi je. Delo je težko, ampak...
Všeč mi je, ker smo povezane.
In lepo diši, ko vse počistimo. Mogoče zveni neumno, ampak...
Všeč mi je, ko lepo diši.
Rada imam svoje delo.
Nočno izmeno, z dekleti.
Tega ne morem poslušati.
Počakajte.
Poslušajte, imamo sestanek za varnost pri delu. Kdaj?
Štirinajstega. -Poleg tega
vem, kako dišijo čistila, katero je treba kje uporabiti.
Vem, česa je zmanjkalo.
Še dobro, ker...
Jaz...
Ne znam dobro brati.
Tudi pisati ne znam.
Hodila sem v šolo, ampak bilo je težko. Nisem hotela pomoči.
Nisem ponosna na to.
Na to ne moreš biti ponosen.
Nisem prebrala aneksa k pogodbi.
Že več let nisem ničesar prebrala.
Niti poskušala nisem.
Podpisala sem in zdaj mi je žal.
Žal mi je, da sem to naredila.
In zdaj je prepozno.
Prepozno je tudi za Maryse.
Prav ste naredili, Karine.
Potrebujemo take ljudi. -Ne kličite me Karine.
Pišem se Wouters.
Zbrišite me s seznama.
Vi si nas ne zaslužite.
Veste, kaj to pomeni?
Da dajete odpoved.
To je neumno.
Poslušajte, gospa,
pozneje se lahko pogovorimo.
Zdaj se mi zdi,
da so vas premagala čustva.
Žal mi je.
Kam greste?
G. Le Tac, zberite jih.
Tiste, ki ostanete, stopite na levo...
Če greš ti, grem tudi jaz.
Tudi jaz.
Kaj sem naredila?
To, kar bi morale že zdavnaj. Zaloputniti vrata.
Nisem hotela, da bi se tako izšlo.
Kam boš zdaj šla?
Veste, kaj bomo zdaj? Delale bomo v restavraciji ob avtocesti.
Ali pa kje drugje. -Tako je.
Več smo vredne.
In tokrat bodo šefi pošteni ali pa bomo odšle.
Daj mi to.
Tu imate svoj prekleti skuter.
Zna katera zakuriti ogenj? -Zakaj?
Da se pozimi pogrejemo.
Hvala, Karine. -Hvala, draga.
Ponosna sem nate.
Poberite se in se ne vračajte.
Poglejte ju.
Katera ima ogenj?
Tukaj imate svojo pogodbo!
Takole.
Ziggy!
Mama,
vem, da ne maraš pisem,
ampak tole moraš prebrati, ker ti prvič pišem.
Vzemi si čas.
V redu je.
Imava čas.
Hočem, da veš,
da te imam tako rad, kakor imaš ti mene.
MEDIATRANSLATIONS