Tässä.
Kiitos.
Jos ei haittaa, kollegani ottaa pari kuvaa rekisteriin.
Tässä siis ovat kaikki tiedot tuloistanne -
viimeiseltä kahdelta vuodelta.
Kyllä.
Mitä teette työksenne?
Pidän pianotunteja. Kotona.
Hienoa.
"Sogedec" on siis yritys, joka työllistää teidät?
Minun yritykseni. Hallintoyhtiö ilmoitettuine tuloineni.
Ansaitsette hyvin musiikin teorialla.
Miksi sanotte noin?
Huomaan, että teillä on paljon arvotavaroita.
Kuten näette, olen työskennellyt pitkään.
-Onko tuo Chazelles-konjakkia? -On.
-Haluatteko maistaa? -En.
Kiitos, mutta en kesken töiden.
En kieltäytyisi.
Sinä pärjäät ilman.
Isä, soita takaisin.
Miten tätisi kanssa menee?
Heti kun pääsin tänne, halusin puukottaa hänet.
Hän oli juopunut anisviinasta jo aamuyhdeltätoista.
Voi sinua raukkaa.
-Pärjäile. -Samoin sinä.
Ciao.
-Kiitos, herra Bisson. -Selvä.
Tuntuu oudolta pyytää tätä, mutta...
Emme kovinkaan usein tapaa taiteilijoita.
Voisitteko soittaa meille jotain?
Ei teidän tarvitse, mutta...
-Herra Bisson? -Niin?
Se riippuu.
Mitä haluaisitte kuulla?
Mitä vain osaatte soittaa.
Klassista?
Se olisi hienoa.
Tämä on atonaalista.
Huomaan sen.
Kuka sen sävelsi?
Béla Bartók.
Tiedättekö hänet?
Kyllä.
Tiedän hänet hyvin.
En tietenkään. Minä pilailin!
En tiedä häntä lainkaan.
Selvä, meillä on töitä.
Okei...
-Anteeksi häiriö. -Ei mitään.
Mitä oikein odotat?
-Juon tämän loppuun ja lähden. -Ethän.
Juo se myöhemmin. Mene.
-Saanko luvan? -Kuinka ystävällistä.
Kiitos.
Tämä on Jacques Bissonin vastaaja.
Jättäkää viesti, niin soitan takaisin.
Ole kiltti, soita minulle.
Me sanoimme ikäviä asioita.
En tarkoittanut puoliakaan. Ole kiltti ja soita.
Teetä? Vai kahvia?
Molempia löytyy.
Miksi hän esittää Belmondoa?
En tiedä. Miksi esität Belmondoa?
Kun paistaa aurinko, nimeni on Belmondo.
Teetä vai kahvia?
-Kahvia. -Teetä.
Kertokaahan, uimarit,
miten olisi pieni venereissu?
Hyvä ystäväni kutsui meidät veneelleen.
Joo.
"Toisinaan huvikseen miehistö -
pyydysti albatrosseja, noita merten uljaita lintuja,
jotka joutilaina seuraavat laivaa,
kun se kiitää suolaisella aavalla."
Kiitos.
Nyt minä yhdyn mereen.
Tulkaa, Marguerite!
-Aika korkealla. -Eikä ole!
Tulkaa, kaikki hyvin.
Hienoa, Marguerite!
Varovasti!
Onneksi äitini on kuollut.
Hyvin tehty, Juliette!
Missä hän on?
-Missä hän on? Juliette? -Juliette?
Siinä hän on!
No niin, sylje se ulos.
Oletteko oikeasti naimisissa?
En enää tiedä.
Tuo paskiainen on lahjakas.
Voi nähdä kuinka hän nauttii tästä.
Miksi ette yöpyisi minun luonani?
12 makuuhuonetta ja asun yksin.
Onko niistä merinäköala?
Pikemminkin merellä on näköala minun talooni.
Tulemme mieluusti.
-21.30, niinkö? -Kyllä.
Selvä, Chantal, hän tulee huomenna.
Sovittu.
Huomisiltana kello 21.30.
Kiitos, en olisi pystynyt siihen itse.
Neljä samana päivänä, se on paljon.
Juuri niin, poikaseni.
Näytä minulle, mistä sinut on tehty.
Mies, jonka korvaat,
hoiti neljä päivässä toinen käsi selän taakse sidottuna.
Mukavaa tässä on,
että kaikki ovat hyvin erilaisia.
Yksi on sekopää,
toinen vuoteenoma ja kolmas viisikymppinen.
Entä jos en pysty siihen?
Totta kai pystyt.
Tässä.
Ja unohda kalusi.
Sinulla on muitakin avuja.
Esimerkiksi,
mitä osaat tehdä suullasi?
Aika perusjuttu.
Eikö sinulta löydy jotain erityistä? Jotain spesialiteettia?
Montako kieltä sinulta löytyy?
-Tässä se on. -Kiitos.
Tätä voi kutsua lomaksi.
Mikä näköala, jösses!
-Alphonse. -Tullaan.
-Mikä maanvaiva. -Älä valita.
Katso merta.
Suutele minua.
Ei tuolla lailla.
Millä lailla?
Suutelet omana itsenäsi.
Alphonse. Oletko tulossa?
-Mitä teemme? Lähdemmekö vain? -Emme.
Mitä?
Emme ole varkaita.
Nopeasti.
Olen täällä. Odotin teitä.
Älä viitsi, en aio syöttää sinua väkisin.
En ole nälkäinen, Enzo.
Olet liian laiha, Laura.
On kuin panisin luurankoa.
Oikein sinulle.
Et ikinä pääse eroon minusta.
Minä tapan sinut.
Vannon sen Jumalan nimeen.
Miten se hyödyttäisi sinua?
Luigi tappaa poikasi, jos minulle tapahtuu jotain takiasi.
Hän ei ole kuolematon.
Hyvää iltaa, rouva.
-Olkaa hyvä. -Kiitos.
Haluatteko musiikkia?
Pidättekö jazzista?
Ajatko minua ympäriinsä kuin prinsessaa?
Sinä olet prinsessani.
Muistuttaa siitä, miten tapasimme.
Taidan istua taakse kanssasi ja tehdä toisen vauvan.
Yritä ensin olla hyvä isä tälle.
-Millainen on hyvä isä? -Aina samaa mieltä äidin kanssa.
Oletko jo miettinyt nimeä?
En osaa päättää Cesaren ja Alfonson välillä.
Pidän enemmän Césarista.
-Olkoon sitten Alfonso. -Alphonse, ranskaksi.
Alphonse. Kyllä, Alphonse.
Pidän Alphonsesta!
-Voisitteko soittaa musiikkia? -Totta kai.
Noin.
Anteeksi, en voi. Pysäyttäkää auto.
Niinkö? Tietysti.
-Kiitos. Näkemiin. -Näkemiin.
Keksimme kyllä jotain.
Hetki vain.
-Hän odottaa tuolla, rouva Drumont. -Kiitos.
Anteeksi että myöhästyin, en tunne tätä aluetta.
Jopas jotakin.
Mitä?
Saatat yllättyä, mutta pidän tästä ravintolasta.
Olemme käyneet täällä näyttelemässä farssiamme niin usein,
että kiinnyin tähän paikkaan, ruokalistaan.
Nyt puhun itsenäni.
Huomaan kyllä.
Emme välitä eksästäsi tai hänen surkeasta sormuksestaan.
Tässä.
Tämä on kokoasi, parempi olla. Se maksoi omaisuuden.
Se on tulirubiini.
Kuin silmäsi, kun tulistut.
Kuten tapahtuu 22 tuntina päivässä.
Se on tosi kaunis.
Halleluja.
Mistä moinen kunnia?
Nyt tulee se kamala hetki, kun lihava ukko nousee,
laskeutuu yhden polven varaan -
ja poksauttaa samalla pari välilevyä.
-Ei sinun tarvitse. -Tarvitsee kyllä.
Muuten jatkaisit nalkuttamista.
Olen kuulolla.
Toivottavasti, en sano tätä toistamiseen.
Viimeksi tein tämän tosissani Alphonsen äidille.
Hän särki sydämeni.
Tiedän.
Okei...
Neiti Martha Drumont,
uskomattoman älykäs nainen, uskomaton maanvaiva,
olisitko niin hullu ja armollinen,
että tahtoisit pilata viimeiset vuotemme minun kanssani?
Äkkiä nyt, teen kuolemaa.
Kyllä.
-Mitä? -Kyllä.
Kyllä!
Tämä on herrasmieheltä tuolla noin.
-Onnittelut. -Kiitos.
Anteeksi, voinko istua hetkeksi?
-Mieluummin ei. -Istun kuitenkin.
Anna hänen puhua.
Kuka olette?
Joku, joka työskentelee eräälle,
joka haluaisi takaisin sen, mitä herra Bisson varasti häneltä.
Mistä oikein puhutte?
En haluaisi pilata näin mukavaa iltaa.
Ette halua mennä naimisiin vankilassa.
Millainen skandaali se olisikaan rouva Drumontille.
Mistä hän puhuu?
Ministeriön kansliapäällikköä ei usein näekään näin.
-Sutenöörin syleilyssä. -En ole...
Ei tietenkään!
Unohdin, että osaatte pistää rahan laulamaan.
Kuulkaahan,
minulla on todisteet.
Mukaan lukien ne, jotka annoitte feikkiyrityksestänne.
-Ymmärrän. -Hyvä.
Selvä, minä lähden. Hyvää yötä.
Mutta huomenna teidän on valittava -
rahan ja vankilan välillä.
-Hyvä, eikö vain? -Kyllä.
Täydellistä.
Rouva.
Pidin tuosta.
Mitä?
Oliko hän tosissaan?
Mitä?
Mitä sinä puuhaat?
En voi uskoa.
Mihin olet sotkenut minut?
Olen pahoillani.
Meidän ei pitäisi tavata hetkeen.
Paska.
Tulkaa sitten.
Varovasti, minä kutisen.
Hyviä uutisia, minulla on rahasi.
Vittu, lopulta! Jes!
-Odota. -Mitä? Mitä nyt?
Minulla on vain 50 000.
Mitä?
Oliko se sinun pottisi?
Ei ole mahdollista.
Näin rahat tallelokerossa. Jopa siivooja näki ne.
Ne kusipäät huijasivat sinua!
-Paljonko? -620.
-Tuhattako? -Niin.
Suoraan sanottuna en usko heidän valehtelevan.
Olin todella kovaotteinen.
Ne vitun kusipäät.
Isoäitisi kai tuhlasi kaiken ennen kuolemaansa.
-Tai hänellä oli velkaa. -Vitun lehmä.
Niin.
Missä vitussa rahani ovat?
Kunpa tietäisin.
-Mahtavaa. -Kyllä vain.
Okei...
Okei, meille.
Viski, kiitos.
-Onko täällä silmänruokaa? -Mitä tarkoitatte?
En tiedä, muuta kuin maija meikäläisiä.
Ei.
Hitto, kerrankin kun on rahaa.
Unohtakaa, se on ohi. Huvi löytyy nyt netistä.
Selvä, panen silti Charlinea.
Onnea, käyttäkää kahta kumia.
Sano, että olen nerokas. Katso minua.
-Olet nerokas. -Niin olen.
-Sano, että rakastat minua. -Rakastan sinua.
-Sano, että olet rakastunut minuun. -Olen rakastunut sinuun.
Sano, että olen paras.
Itse asiassa olet luuseri.
Kiitos.
-Kaksi minuuttia, herra. -Asia selvä.
Se oli kivaa.
Piditkö siitä?
Mitä luulet?
En ole ikinä nähnyt sinua tällaisena.
Minäkään en ole nähnyt sinua tällaisena.
Voimmeko nähdä taas?
Katsotaan.
Pärjäile.
Alphonse.
-Voimmeko jutella hetken? -Toki.
Miten menee?
-Palasiko miehenne kotiin? -Kyllä.
Sepä hyvä.
Kaipa kuoleman jälkeen on elämää.
Oletteko nyt onnellinen?
En lainkaan. Hän on täysin muuttunut.
Tai ehken vain muista.
-Minulla on ikävä teitä. -Älkää nyt.
Vannon sen.
Viikonloppuna hän menee Lyoniin hakemaan huonekaluja.
Voitteko tulla perjantai-iltana?
Maksan kunnon summan.
-Tuota, palaan asiaan. -Selvä.
-Hei. -Päivää.
Selvä. Saisinko osoitteen?
Kiitos.
Mitä on meneillään?
Mukava nähdä, Ludovic.
-Selvä. -Alphonse.
-Teettekö töitä Jacquesille? -Hän ei tee kenellekään.
Keitä nämä ihmiset ovat?
He ovat Ludovic, Malik ja Bruno, hänet olet tavannut.
-He tekevät hyvää työtä, toimii hyvin. -Kiitos, Jacques.
-Teetitkö uudet kortit? -Minun täytyi.
Niissä oli sinun kasvosi. Nyt teitä on neljä.
Malik, täytyy puhua Suzannesta, kello neljän asiakas.
-Selvä. -Hänellä on muistiongelmia.
Sanopa muuta.
Älä erehdy, hän on hyvin vaativa.
-Kuinka niin? -Varaa kaksi tuntia.
Hän tulee ja unohtaa, joten teet sen kolme kertaa.
Kun hän ottaa lääkkeensä.
-Hän on mukava. -Hyvin antelias.
Älä unohda pyytää lisää shekkejä.
Selvä.
Saitko levättyä?
-Tuo on huoneeni. -Se oli.
Lähden viikoksi ja sinä luot bordellin.
Täytyi tehdä töitä.
Ei hyvällä, mutta toimit nopeasti.
Neljä ei riittänyt tyydyttämään heitä.
Sinulla on säästöjä.
Mitään ei ole jäljellä.
Kulutitko kaiken viikossa?
En ole kuluttanut mitään.
-Mitä sitten? -Myöhemmin, se on parhaaksi.
-Mitä tarkoitat? -Se ei kuulu heille.
Tyypit, kuka hän on?
Hänen poikansa.
Mitä itse olisit tehnyt?
En tiedä, ehkä samoin.
Isä.
Sinä iltana sanomani ei ole totta.
Mitä tarkoitat?
Sinun kaluasi.
Tiedän, ettei se ole totta.
Olen hyvin varusteltu.
Pablo, käy suihkussa, sinulla on asiakas 45 minuutin päästä.
-Kuka? -Carine.
Poraajako? Onnea matkaan.
Ei, pidän siitä.
-Oikeastiko? -Kyllä.
Tämä on toiminut hyvin. 20 % kasvu lähdettyäsi.
Toisin kuin sinä, he tyydyttivät jokaisen.
-Ei, espanjalaisnainen lähti. -Aivan.
Espanjalaisnainen?
Sattui olemaan hullu nainen. Hän pyysi limusiinia.
Tuskin niin kävisi minulle.
-Olet niin koppava. -Varaa tapaaminen.
-Oletko täällä? -Olen.
Anteeksi, unohdin kokonaan, että olit täällä.
Nizzan-matkani takia.
Halusin ottaa sinut vastaan.
Miten tätisi kanssa meni?
Kuule, tämä ei toimi.
Tämä etenee liian nopeasti.
Tuntuu kuin asuisit täällä,
kuin olisimme naimisissa.
En tiedä.
Missä Alphonsen kuvat ovat?
Luulin, että...
Otin ne pois.
Eli...
Korvasit miehen, jota en enää rakastanut,
mutta se ei muuta mitään.
Mitä on meneillään, Margot?
Onko sinulla joku toinen?
Älä, olen väsynyt.
Kerro minulle.
Oletko tavannut jonkun toisen?
Olen.
Ja...
Kuka hän on?
-Älä kerro, että mies. -Miksi ei?
Enkö voi tavata miestä?
Kyllä, se on mies.
Missä tapasit hänet?
Nizzassa.
Veneellä.
Anteeksi.
Et ole muuttunut.
En. En olekaan.
Tai siis, olen muuttunut, mutta päinvastaiseen.
Niinkö? Mitä se tarkoittaa?
Tiedätkö mitä?
Pidän sinusta paljon.
Haluaisin kovasti tapailla sinua vielä,
mutta toisinaan, kuten oli tapana.
Silloin tällöin. Se oli kivaa.
Ymmärrän.
Olet oikeassa.
Minusta tulee perinteinen, kun minulla on tunteita.
Minä menen nyt.
Maista toki ruokaa.
-Olen pahoillani. -Niin.
Anteeksi.
Haista vittu, kusipää.
Kiitos.
Vähän pidempään, ja hän olisi nylkenyt minut. Olkaa hyvä.
-Mukavaa iltaa. -Haista paska.
Voitte polttaa, jos haluatte.
Olkaa mukavasti. Auto on minun koko illan.
Kiitos, mutten polta.
Se selittää kauniin ihonne.
-Älkää. -Olen tosissani.
Teillä on nätit kasvot.
Samoin teillä.
Ette ole kovin nuori.
En. Onko se ongelma?
Ei suinkaan. Viimekertainen mies oli poikani ikäinen.
Ymmärrän.
Pidän aksentistanne. Mistäpäin tulette?
Mitä arvelisitte?
-Espanjasta? -Ei.
-Argentiinasta? -Ei.
Haluatteko taustamusiikkia?
Riippuu, olen vanhanaikainen.
Samoin.
Olisin halunnut elää 60-luvulla...
Älkää sanoko noin. Meidät pakotettiin tekemään asioita vasten tahtoamme.
Miten te...
Anteeksi?
Mistä tiesitte, että rakastan tätä laulua?
En tiedä. Pidättekö siitä?
Ei ole mahdollista.
Kuuntelimme tätä laulua kotona, kun olin lapsi.
Se on klassikko.
-Tässä. -Kiitos.
Kiitos paljon.
Tämän täytyy olla unta.
Kiitos.
Anteeksi, ei olisi pitänyt soittaa sitä.
Älkää suotta, itku on hyvästä.
Toisinaan.
Olemme jutelleet, mutta en edes tiedä, mihin olette matkalla.
Montmartreen.
Montmartreen. Omaperäistä.
Tiedän.
Täältä katsottuna kaupunki ei ole muuttunut.
Ranskanne on todella hyvää. Asutteko Pariisissa?
En. Mutta asuin täällä kauan sitten.
-Ja kyllästyitte siihen. -En koskaan.
Itse asiassa on onni palata tänne.
Teillä on erikoinen käsitys onnesta.
Onnelliset muistot ovat surullisia.
Tiedättekö, viime kuukausina -
olen tavannut useita ihmisiä, jotka elävät menneessä.
Loppujen lopuksi he vain haluavat -
rakastaa nykyhetkeä.
Pystyttekö siihen?
Mihin?
Antamaan ihmisille elämänhalun?
Luulen niin.
Olen tajunnut, etten oikeastaan ole huono siinä.
Onnittelut!
Olenko täynnä itseäni?
Ette.
Pidän teitä rehellisenä.
Anteeksi. Valomerkki. Voinko tuoda teille jotain?
-Joimme jo paljon. -Niin.
-Yksi vodka. -Vodka.
Entä äidillenne?
Hän ei ole äitini. Tuo kommentti oli loukkaava.
Olen todella pahoillani.
Ei se mitään. Otan viiniä. Kiitos.
Selvä on, rouva.
-No niin... -Anteeksi.
Ei se mitään. En pidä ikääni ongelmana.
Olen tavannut -
monia naisia.
Niin, voin kuvitella.
Ja voin rehellisesti kertoa, että olette kaunis.
Todella kaunis.
Älytöntä. Teille maksetaan, kun teeskentelette pitävänne minusta,
mutta se toimii.
On muuten hauskaa, että viinin ja koko tilanteen myötä -
koen tuntevani teidät.
Anteeksi, minä...
Haluaisin melkeinpä suudella teitä.
-Niinkö? -Niin, suudella tähän.
Tehkää sitten niin.
Saanko?
Eli minä vain...
-Voinko suudella myös toista puolta? -Toki.
Nyt suutelen teitä oikeasti.
Onpa ihanaa.
Todella.
Voi sentään.
Kyllä.
KUUSI KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Stanislas on surkea koulu. Ystäväni pitivät Alsaciennestä.
-Voi ei. -Voi ei.
Siellä on kuppikuntia. Tehdas, joka valmistaa kersoja.
Siksi valitsin heille julkisen koulun.
Oletko tosissasi?
Pascal on osittain yksityinen.
Totta puhuen se ei ole vain rikkaiden lasten koulu.
Hänen parhaan ystävänsä isä on Carrefourin pomo.
Sen ruokakauppaketjunko?
Niin, äiti, ruokakauppaketjun.
Aivan. Mikä niistä se olikaan?
On jo myöhä.
Näen silmistäsi, että olet uupunut.
Varmaan vähän.
Mennään kotiin.
-Äiti, tämä on sinulle. -Niin.
-Mene. -Kiitos.
-Turvallista matkaa. -Samoin.
Rakastan sinua, mummi.
-Iltaa, herra. -Iltaa.
Viekää hänet osoitteeseen Avenue de Wagram 117. Muistattehan?
-Toisinaan hän unohtaa. -Numero 117.
-Pärjäile! -Kyllä.
Hän saa nukuttua hyvin.
Mikä ämmä.
-Kuka? -Tyttäreni.
Jos ei haittaa, haluaisin vaihtaa määränpäätä.
Minne?
Menemme...
Okei... Rue Cambronne 17.
-Selvä, rouva. -Neiti.
Etkö tule sänkyyn?
Haluan lukea olohuoneessa.
Okei.
Nuku hyvin, kulta.
-Kauniita unia. -Mitä?
Ei mitään.
KANAE - JAPANILAINEN RUOKAKAUPPA
-Iltaa. -Iltaa.
Anteeksi.
-Iltaa. -Iltaa, Margot.
-Iltaa, Theresa. -Iltaa, rouva.
-Iltaa, Margot. -Iltaa.
Malik. Miten menee?
Hyvin. Illalla meni myöhään, mutta ei se mitään.
Käy katsomassa äitiä, jos väsyttää. Minulla on yhä ihmepillereitä.
Richard? Mitä teet täällä?
-Vuorosi on keskiyöllä. -Tiedän.
-Iltaa. -Iltaa.
Hei, mitä kuuluu?
Iltaa.
-Kaikki hyvin? -Joo, odotamme vain.
-Hei, Carole. Mitä kuuluu? -Hei.
Kuusisataakolmekymmentä…
Viisisataakaksikymmentäviisi...
Mitä tämä on?
Ei voi pitää paikkaansa!
Mitä?
Sinä mokasit täysin.
-Ei, kirjoitin kaiken ylös. -Etpäs.
Väärä sarake, idiootti.
-Eikä ole. -Sekoitit baarirahat ja koristelut.
-Niin. -Tuossa.
Ja kuvittelet itsestäsi suuria. Älä viitsi.
-Se ei ole työtäni. -Niinkö?
Minun kuuluisi olla pomo.
-Hanki sihteeri. -Harkitsen sitä.
Niin, olet liian saita.
-Minäkö saita? -Nähdään myöhemmin.
-Odota, jää tänne! -Palaan kyllä.
-Minua pelottaa! -Älä nyt! Näet vielä.
Olin aluksi kuin sinä.
Käytkö siellä usein?
En vastaa tuohon.
Voit kertoa siskollesi.
Toisinaan torstaisin, usein perjantaisin,
enkä ikinä jätä väliin lauantaita.
Perjantait ovat hyviä, silloin on arpajaiset.
Saat miehen, joka vie sinut huoneeseen.
Entä jos en pidä hänestä?
-Niin ei ole käynyt minulle. -Niinkö?
-Iltaa. -Iltaa.
Mitä saisi olla?
-Kurpitsa. -Olkaa hyvät.
Onko se aina "kurpitsa"? -Ei.
Salasana vaihtuu viikoittain. Se tulee sähköpostitse.
-Niin? -Minä tässä.
-Tulen parissa minuutissa. -Selvä.
-Oletko kunnossa? -Olen.
Niin?
Sain tekstiviestisi. Etkö voi yhtään paremmin?
En.
Hengitä.
Hengitä syvään.
Missä olet?
-Peilin edessä. -Hyvä.
-Katso itseäsi. -Olen vanha.
Etkä!
Sinulla on pitkä elämä edessäsi.
Täynnä yllätyksiä.
Mikään ei ole niin huonosti kuin luulet.
Jotkut asiat paranevat, toiset unohtuvat.
Joistain kamalista asioista tulee mukavia.
-Suutele itseäsi. -Mitä?
Tee se puolestani.
Sano: "Kaikki on hyvin."
Kaikki on hyvin.
Kiitos.
-Oletko kunnossa? -Olen. Mukavaa, eikö?
He ovat aika nuoria, mutta...
-Hellempiä. -Niin.
Hyvää iltaa.
Kaksi shottia, kiitos.
Anna avaimesi.
-Miksi? -Anna nyt, hitto.
Täytyy viedä vaihtorahoja baariin.
-Tässä. -Älä viitsi!
Ou jee.
Ei tässä ole koko päivää aikaa.
Okei.
Kusipää.
Niin?
Se alkoi. Veteni menivät.
Sepä hienoa.
TOISEN MAHDOLLISUUDEN KABAREE
Hän oli niin nätti
En uskaltanut unelmoida rakkaudesta
Hän oli niin nätti
En voi häntä unohtaa
Hän oli liian nätti
Kun tuuli hänet pyyhki pois
Hän juoksi pois iloiten
Ja tuuli sanoi minulle
Olet aivan liian nätti
Ja minä tunnen sinut
Ei olisi mahdollista
Rakastaa häntä ikuisesti
Niin, mutta hän läksi
Sääli, mutta totta se on
Hän oli niin nätti
Niin tekin.
En ikinä unohda sitä.
Nyt koittaa syksy
Ja minä itken usein
Nyt koittaa...
Kevät on poissa
Puistossa lehdet väräjöivät
Kirpeässä tuulessa
Hänen helmansa hulmuaa
Ja sitten hän on poissa
Hän oli niin nätti
En uskaltanut unelmoida rakkaudesta
Hän oli niin nätti
En voi häntä unohtaa
Hän oli liian nätti
Kun tuuli hänet pyyhki pois
Hän oli niin nätti
En koskaan sitä unohda
Kiitos.
Häivytään täältä!
-Hyvää iltaa. -Hyvää iltaa.
-Teillä on kaunis ääni. -Kiitos.
Teinkö jotain väärin?
Ette. Miksi?
Lähditte niin äkkiä.
Meillä oli hauskaa, eikö vain?
Anteeksi.
Missä vessa on?
Olohuoneesta vasempaan -
ja se on suoraan edessä.
Älkää liikkuko.
Oletteko kunnossa?
Hyvää iltaa, Françoise. Mitä kuuluu?
Meidän täytyy jutella.
Ettekä tule pitämään siitä.
Tekstitys: Laura Jalkanen
Luova tarkastaja: Anne-Maria Rantanen