‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫ואם לא אכפת לך, העמית שלי יצלם כמה תמונות בשביל התיק.‬
‫אז אלה כל הדוחות הכספיים שלך‬
‫מהשנתיים האחרונות.‬
‫כן.‬
‫מה אתה עושה לפרנסתך?‬
‫אני מורה לפסנתר. מלמד בבית.‬
‫נהדר.‬
‫אז "סוג'דק" זאת החברה שמעסיקה אותך?‬
‫זאת החברה שלי. חברת ניהול עם ההכנסות המדווחות שלי.‬
‫אתה מרוויח טוב מלימוד תורת המוזיקה.‬
‫למה אתה אומר את זה?‬
‫אני רואה שיש לך הרבה פריטים יקרי ערך.‬
‫כפי שאתה מתאר לעצמך, אני עובד כבר זמן רב.‬
‫- זה קוניאק שאזלס? - כן.‬
‫- אתה רוצה טעימה? - לא.‬
‫תודה, אבל לא בזמן העבודה.‬
‫אני לא מתנגד.‬
‫לא, אתה בסדר.‬
‫אבא, תתקשר אליי, בבקשה.‬
‫מה נשמע? הדודה שלך לא איומה מדי?‬
‫היא כן. ברגע שהגעתי, כבר רציתי לדקור אותה.‬
‫היא הייתה שיכורה מפאסטיס ב-11:00 בבוקר.‬
‫מסכנה שכמותך.‬
‫- תשמרי על עצמך. - גם את.‬
‫צ'או.‬
‫- תודה, מר ביסון. - בסדר.‬
‫לא נעים לי לשאול, אבל...‬
‫לא יוצא לנו לפגוש אמנים לעיתים קרובות.‬
‫אתה מוכן לנגן לנו משהו?‬
‫אתה לא חייב, אבל...‬
‫- מר ביסון? - כן.‬
‫זה תלוי.‬
‫מה תרצה שאנגן?‬
‫מה שבא לך.‬
‫מוזיקה קלאסית?‬
‫זה יהיה נפלא.‬
‫זאת מוזיקה אטונלית.‬
‫אני שומע.‬
‫מי המלחין?‬
‫בלה בארטוק.‬
‫אתה מכיר אותו?‬
‫כן.‬
‫אני מכיר אותו היטב.‬
‫ודאי שלא. התלוצצתי.‬
‫לא שמעתי עליו מעולם.‬
‫טוב, אנחנו צריכים לעבוד.‬
‫בסדר...‬
‫- מתנצל על ההפרעה. - אין בעיה.‬
‫אלפונס‬
‫למה אתה מחכה?‬
‫- אני אסיים את זה ואלך. - נו, כבר.‬
‫אתה יכול לסיים אחר כך. לך.‬
‫- אפשר? - כמה אדיב מצדך.‬
‫תודה.‬
‫הגעתם לתא הקולי של ז'אק ביסון.‬
‫השאירו הודעה, בבקשה, ואחזור אליכם.‬
‫כן, אבא, תתקשר אליי, בבקשה.‬
‫הטחנו זה בזה דברים קשים.‬
‫לא התכוונתי לחצי מהם. תתקשר אליי, בבקשה.‬
‫תה? או קפה?‬
‫יש את שניהם.‬
‫למה הוא מחקה את בלמונדו?‬
‫לא יודעת. למה אתה מחקה את בלמונדו?‬
‫כשיפה בחוץ, אני מחקה את בלמונדו.‬
‫תה או קפה?‬
‫- קפה. - תה.‬
‫אז תגידו לי, שחייניות,‬
‫מה דעתכן על שיט קטן ביאכטה?‬
‫חברה טובה שלי הזמינה אותנו ליאכטה שלה.‬
‫כן.‬
‫"לפעמים, כדי ליהנות, הצוות‬
‫"לכד אלבטרוסים עופות הים הגדולים‬
‫"שעוקבים באדישות אחרי ספינה‬
‫"בעודה גולשת על המעמקים המלוחים"‬
‫תודה.‬
‫כעת, אני אתאחד עם הים.‬
‫נו, מרגריט! תורך!‬
‫- זה קצת גבוה. - לא נכון!‬
‫קדימה, יהיה בסדר.‬
‫כל הכבוד, מרגריט!‬
‫תיזהרו.‬
‫מזל שאימא שלי מתה.‬
‫כל הכבוד, ז'ולייט!‬
‫איפה היא?‬
‫- איפה היא? ז'ולייט? - ז'ולייט?‬
‫הנה היא!‬
‫קדימה, תפלטי הכול.‬
‫אתם באמת נשואים?‬
‫אני כבר לא יודעת.‬
‫הבן זונה הזה מחונן.‬
‫אפשר לראות כמה הוא אוהב את זה.‬
‫למה שלא תישנו אצלי הלילה?‬
‫יש 12 חדרי שינה, אני גרה לבד.‬
‫יש נוף לים?‬
‫לים יש נוף לבית שלי.‬
‫אנחנו נשמח.‬
‫- אמרת 21:30? - כן.‬
‫מצוין, שנטל, הוא יהיה שם מחר.‬
‫מצוין.‬
‫מחר בערב, 21:30.‬
‫תודה, לא הייתי מצליחה לעשות את זה לבד.‬
‫ארבע ביום אחד, זה הרבה.‬
‫בדיוק, בחור.‬
‫אתה חייב להראות לי מאיזה חומר קורצת.‬
‫הבחור שאתה מחליף,‬
‫הוא נפגש עם ארבע ביום עם יד אחת קשורה מאחורי הגב.‬
‫מה שנחמד הוא,‬
‫כולן שונות מאוד.‬
‫אחת משוגעת,‬
‫אחת מרותקת למיטה, ואחת בשנות ה-50 שלה.‬
‫מה אם אני לא מסוגל?‬
‫ודאי שאתה מסוגל.‬
‫קח.‬
‫תשכח מהזין שלך.‬
‫יש לך כלים אחרים.‬
‫לדוגמה,‬
‫מה אתה יכול לעשות עם הפה?‬
‫זה די בסיסי.‬
‫אין לך איזה מהלך מיוחד? משהו מיוחד?‬
‫כמה לשונות מזוינות יש לך?‬
‫- בבקשה. - תודה.‬
‫לזה אני קוראת חופשה.‬
‫איזה נוף, אלוהים!‬
‫- אלפונס. - אני בא.‬
‫- היא קוץ בתחת. - תפסיק להתלונן.‬
‫תסתכל על הים.‬
‫נשקי אותי.‬
‫לא, לא ככה.‬
‫אז איך?‬
‫תנשק אותי כמו אתה האמיתי.‬
‫אלפונס. אתה בא?‬
‫- מה נעשה? שפשוט נסתלק? - לא.‬
‫מה?‬
‫אנחנו לא גנבים.‬
‫תעשה את זה מהר.‬
‫אני כאן. חיכיתי לך.‬
‫בחייך, אני לא אאכיל אותך בכוח.‬
‫אני לא רעבה, אנצו.‬
‫את רזה מדי, לאורה.‬
‫את נראית כמו שלד מזוין.‬
‫יופי.‬
‫בחיים לא תיפטרי ממני.‬
‫אני אהרוג אותך.‬
‫אני נשבעת באלוהים שאהרוג אותך.‬
‫במה זה יועיל לך?‬
‫לואיג'י יהרוג את הבן שלך אם יקרה לי משהו בגללך.‬
‫הוא לא בן-אלמוות.‬
‫ערב טוב, גברתי.‬
‫- בבקשה. - תודה.‬
‫תרצי להאזין למוזיקה?‬
‫את אוהבת ג'ז?‬
‫אתה מתכוון להסיע אותי כמו נסיכה?‬
‫את הנסיכה שלי.‬
‫זה מזכיר לי את המפגש הראשון שלנו.‬
‫אני חושב שאשב איתך מאחורה ונעשה עוד תינוק.‬
‫קודם תנסה להיות אבא טוב לתינוק הזה.‬
‫- מה יוצר אבא טוב? - הוא תמיד מסכים עם האימא.‬
‫נו, כבר חשבת על שם?‬
‫אני מתלבטת בין צ'זארה לאלפונסו.‬
‫אני מעדיף את סזאר.‬
‫- אז סגרנו על אלפונסו. - אלפונס, בצרפתית.‬
‫אלפונס. כן, אלפונס.‬
‫אני אוהבת את השם אלפונס.‬
‫- אתה יכול להשמיע מוזיקה, בבקשה? - כן.‬
‫בבקשה.‬
‫מצטערת, אני לא יכולה. תעצור בצד, בבקשה.‬
‫באמת? כמובן.‬
‫- תודה. להתראות. - להתראות.‬
‫אנחנו נמצא פתרון.‬
‫רק רגע, בבקשה.‬
‫- הוא מחכה לך שם, גברת דרומו. - תודה.‬
‫אני מתנצלת על האיחור, אני לא מכירה את האזור.‬
‫טוב, מקום יפה.‬
‫מה?‬
‫זה עשוי להפתיע אותך, אבל אני אוהב מאוד את המסעדה הזאת.‬
‫באנו לכאן כדי לשחק בפארסה הקטנה הזאת פעמים כה רבות‬
‫עד שנקשרתי למקום, לתפריט.‬
‫עכשיו אני מדבר בתור עצמי.‬
‫אני רואה.‬
‫לא אכפת לנו מהאקס שלך ומהטבעת העלובה שלו.‬
‫בבקשה.‬
‫הטבעת בגודל שלך, אני מקווה מאוד. היא עלתה לי הון.‬
‫אבן אודם אש.‬
‫כמו העיניים שלך כשאת כועסת.‬
‫שזה 22 שעות ביום.‬
‫הטבעת יפהפייה.‬
‫הללויה.‬
‫לכבוד מה זכיתי בכבוד הזה?‬
‫זה הרגע הנורא שבו הבחור השמן קם,‬
‫כורע על ברך אחת‬
‫וסודק כמה חוליות תוך כדי.‬
‫- אתה לא חייב לעשות את זה. - אני חייב.‬
‫אחרת תמשיכי לשגע לי את השכל.‬
‫אני מקשיבה.‬
‫אני מקווה, לא אחזור על זה פעמיים.‬
‫הפעם האחרונה שעשיתי את זה באמת הייתה עם אימא של אלפונס.‬
‫היא שברה את לבי.‬
‫אני יודעת.‬
‫טוב...‬
‫גברת מרתה דרומו,‬
‫האישה החכמה להפליא, הקוץ הגדול בישבן,‬
‫האם תהיי כה מטורפת ורחמנית‬
‫שתרצי לבלות את השנים האחרונות שנותרו לנו איתי?‬
‫תזדרזי, אני מת כאן.‬
‫כן.‬
‫- מה? - כן.‬
‫כן!‬
‫זה מהאדון שם.‬
‫- ברכותיי. - תודה.‬
‫תסלחי לי, אני יכול לשבת לרגע?‬
‫- אני מעדיפה שלא. - אשב בכל מקרה.‬
‫תני לו לדבר.‬
‫מי אתה?‬
‫מישהו שעובד עבור מישהו‬
‫שרוצה לקבל חזרה את מה שמר ביסון גנב ממנו.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אנא, אני לא רוצה להרוס ערב נחמד כל כך.‬
‫אתה לא תרצה להתחתן בכלא.‬
‫תדמיין איזה סקנדל זה יהיה עבור גברת דרומו.‬
‫על מה הוא מדבר?‬
‫לא יוצא לנו לראות תכופות ראש סגל של שר‬
‫- בזרועותיו של סרסור. - אני לא...‬
‫בטח!‬
‫שכחתי, אתה גם יכול לנגן מנגינה עליזה.‬
‫אתה יודע,‬
‫בידי כל הראיות.‬
‫כולל אלה שנתת לי על העסק המזויף שלך.‬
‫- הבנתי. - מצוין.‬
‫טוב, אני אזוז. שיהיה לכם ערב נעים.‬
‫אבל מחר תצטרך לבחור‬
‫בין כסף לבין כלא.‬
‫- זה טוב, נכון? - מאוד.‬
‫מושלם.‬
‫גברתי.‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫מה?‬
‫זה רציני?‬
‫מה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫במה סיבכת אותי?‬
‫אני מצטער.‬
‫מוטב שלא ניפגש למשך זמן מה.‬
‫חרא.‬
‫קדימה, בבקשה.‬
‫תיזהר, אני רגיש לדגדוגים.‬
‫בשורות טובות, השגתי את הכסף שלך.‬
‫לעזאזל, סוף סוף! יש! אלוהים!‬
‫- חכה. - מה? מה קרה?‬
‫השגתי רק 50,000.‬
‫מה?‬
‫זה היה הכסף הגדול שלך?‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫ראיתי את הכסף המזומן בכספת. אפילו המנקה ראתה אותו.‬
‫הם עבדו עליך, אחי!‬
‫- כמה? - שש מאות ועשרים.‬
‫- אלף? - כן.‬
‫אם להיות כן, אני לא חושב שהם משקרים.‬
‫הייתי קשוח מאוד.‬
‫הבני זונות הדפוקים האלה.‬
‫סבתא שלך בזבזה את הכול כנראה לפני שמתה.‬
‫- או שאולי היו לה חובות. - כלבה מזוינת.‬
‫כן.‬
‫איפה הכסף המזוין שלי?‬
‫הלוואי שידעתי.‬
‫- זה נפלא. - כן.‬
‫טוב...‬
‫טוב, לחיינו.‬
‫ויסקי, בבקשה.‬
‫- יש כאן חתיכות? - מה כוונתך?‬
‫אני לא יודע, משהו אחר מלבד מכוערות.‬
‫לא.‬
‫לעזאזל, בפעם היחידה שיש לי כסף.‬
‫תשכח מזה, זה נגמר. יש מבחר גדול יותר באינטרנט.‬
‫טוב, אני עדיין אזיין את שרלין.‬
‫בהצלחה, תשתמש בשני קונדומים.‬
‫תגידי שאני גאון. תסתכלי עליי.‬
‫- אתה גאון. - נכון.‬
‫- תגידי שאת אוהבת אותי. - אני אוהבת אותך.‬
‫- תגידי שאת מאוהבת בי. - אני מאוהבת בך.‬
‫תגידי שאני הטוב מכולם.‬
‫אתה חתיכת חרא, למען האמת.‬
‫תודה.‬
‫- שתי דקות, אדוני. - בסדר, אין בעיה.‬
‫זה היה נחמד.‬
‫אהבת את זה?‬
‫מה אתה חושב?‬
‫מעולם לא ראיתי אותך ככה.‬
‫גם אני מעולם לא ראיתי אותך ככה.‬
‫נוכל להיפגש שוב?‬
‫נחיה ונראה.‬
‫תשמור על עצמך.‬
‫אלפונס.‬
‫- אנחנו יכולים לדבר לרגע? - בטח.‬
‫מה שלומך?‬
‫- בעלך חזר הביתה? - כן.‬
‫יופי.‬
‫אולי בכל זאת יש חיים אחרי המוות.‬
‫אז את מאושרת?‬
‫ממש לא. הוא השתנה לחלוטין.‬
‫או שאולי אני פשוט לא זוכרת.‬
‫- אני מתגעגעת אליך כל כך. - לא, בחייך.‬
‫אני נשבעת.‬
‫בסוף השבוע הבא הוא נוסע לליון כדי למסור כמה רהיטים.‬
‫תוכל לבוא ביום שישי בערב?‬
‫אשלם מחיר מלא.‬
‫- טוב, אחזור אלייך בנוגע לזה. - בסדר.‬
‫- היי. - שלום.‬
‫טוב. הכתובת, בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫מה קורה פה?‬
‫נעים להכיר, לודוביק.‬
‫- בסדר. - אלפונס.‬
‫- אתה עובד עבור ז'אק? - לא, הוא לא עובד עבור איש.‬
‫מי האנשים האלה?‬
‫לודוביק, מאליק ואת ברונו פגשת.‬
‫- הם עושים עבודה נהדרת. - תודה, ז'אק.‬
‫- יצרת כרטיסי ביקור חדשים? - לא הייתה לי ברירה.‬
‫הפרצוף שלך הופיע עליהם. עכשיו אתם ארבעה.‬
‫מאליק, אני חייב לדבר איתך על סוזן, הפגישה שלך ב-16:00.‬
‫- דבר. - יש לה בעיות זיכרון.‬
‫ספר לי על זה.‬
‫שלא תטעה, היא תובענית מאוד.‬
‫- מה כוונתך? - תתכונן לשעתיים.‬
‫היא גומרת ושוכחת, אז אתה עושה את זה שלוש פעמים.‬
‫כשהיא לוקחת את התרופות שלה.‬
‫- היא ממש מתוקה. - נדיבה מאוד.‬
‫אל תשכח לבקש עוד צ'קים.‬
‫בסדר.‬
‫מרגיש שנחת מספיק?‬
‫- זה החדר שלי. - היה.‬
‫אני עוזב לשבוע ואתה מקים בית בושת.‬
‫הייתי חייב לעבוד.‬
‫זאת לא מחמאה, אבל עבדת בקצב מהיר.‬
‫ארבעה לא הספיקו כדי לספק אותן.‬
‫יש לך חסכונות.‬
‫לא, לא נותר דבר.‬
‫בזבזת את הכול בשבוע?‬
‫לא בזבזתי דבר.‬
‫- אז מה? - אח"כ, אבל עשיתי את זה למעננו.‬
‫- מה כוונתך? - בחייך, זה לא עניינם.‬
‫חבר'ה, מי זה?‬
‫הבן שלו.‬
‫מה אתה היית עושה?‬
‫לא יודע, כנראה אותו הדבר.‬
‫אבא.‬
‫מה שאמרתי באותו ערב, זה לא נכון.‬
‫מה כוונתך?‬
‫על הזין שלך.‬
‫אני יודע שזה לא נכון.‬
‫יש לי זין ענק.‬
‫פבלו, לך להתקלח, יש לך לקוחה בעוד 45 דקות.‬
‫- מי? - קארין.‬
‫הקודחת? בהצלחה.‬
‫לא, אני אוהב את זה.‬
‫- באמת? - בטח.‬
‫זה עובד נהדר. עלייה של 20 אחוזים מאז שעזבת.‬
‫בשונה ממך, הם מספקים את כולן.‬
‫- לא, הספרדייה עזבה. - בטח.‬
‫איזו ספרדייה?‬
‫משוגעת אחת, זה קורה. היא ביקשה לימוזינה.‬
‫אני בטוח שזה לא היה קורה איתי.‬
‫- אתה שחצן כל כך. - תקבע פגישה.‬
‫- את כאן? - כן.‬
‫מצטערת, שכחתי לגמרי שאת כאן.‬
‫עם כל הנסיעה לניס.‬
‫רציתי לקבל את פנייך כשתחזרי.‬
‫איך הלך עם דודה שלך?‬
‫תקשיבי, זה לא יעבוד.‬
‫זה מתקדם מהר מדי.‬
‫אני מרגישה שאת גרה כאן,‬
‫כאילו אנחנו נשואות.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫איפה התמונות של אלפונס?‬
‫חשבתי ש...‬
‫הורדתי אותן.‬
‫אז...‬
‫החלפת בחור שלא אהבתי יותר,‬
‫אבל דבר לא השתנה.‬
‫מה קורה, מרגו?‬
‫יש מישהי אחרת?‬
‫בחייך, אני עייפה.‬
‫תגידי לי.‬
‫פגשת מישהי אחרת?‬
‫כן.‬
‫ו...‬
‫מי זו?‬
‫- אל תגידי לי שזה בחור. - למה לא?‬
‫אסור לי להיות עם גבר?‬
‫כן, זה גבר.‬
‫איפה פגשת אותו?‬
‫בניס.‬
‫על יאכטה.‬
‫מצטערת.‬
‫לא השתנית.‬
‫לא. לא השתניתי.‬
‫כלומר, השתניתי, אבל במהופך.‬
‫כן? מה זה אומר?‬
‫את יודעת מה?‬
‫אני מחבבת אותך מאוד.‬
‫אני ממש רוצה להמשיך להיפגש איתך,‬
‫אבל מדי פעם, כמו בעבר.‬
‫פה ושם. זה היה נחמד.‬
‫אני מבינה.‬
‫את צודקת.‬
‫אני הופכת למשעממת כשאני מפתחת רגשות.‬
‫אני אלך.‬
‫תאכלי משהו, בבקשה.‬
‫- אני מצטערת. - כן.‬
‫מצטער.‬
‫לך תזדיין, מטומטם.‬
‫תודה.‬
‫עוד דקה והוא היה פושט את עורי. בבקשה.‬
‫- שיהיה לך ערב מוצלח. - לך תזדיין.‬
‫את יכולה לעשן אם את רוצה.‬
‫תרגישי בבית. הרכב שלי כל הלילה.‬
‫תודה, אבל אני לא מעשנת.‬
‫זה מסביר את העור היפה שלך.‬
‫- נו, באמת. - אני רציני.‬
‫יש לך פנים יפות מאוד.‬
‫גם לך.‬
‫אתה לא צעיר כל כך.‬
‫לא. זאת בעיה?‬
‫לא, כלל וכלל לא. הבחור בפעם הקודמת היה בגיל של הבן שלי.‬
‫אני מבין.‬
‫אני אוהב את המבטא שלך. מאיפה את?‬
‫מאיפה אתה חושב?‬
‫- ספרד? - לא.‬
‫- ארגנטינה? - לא.‬
‫את רוצה מוזיקת רקע?‬
‫תלוי, יש לי טעם מיושן.‬
‫גם לי.‬
‫הייתי מת לחיות בשנות ה-60...‬
‫אל תגיד את זה. אילצו אותנו לעשות דברים בניגוד לרצוננו בזמנו.‬
‫אבל איך אתה יודע...‬
‫סליחה?‬
‫איך אתה יודע שאני אוהבת את השיר הזה?‬
‫אני לא יודע. את אוהבת אותו?‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫נהגנו להאזין לשיר הזה בבית כשהייתי קטן.‬
‫שיר קלאסי.‬
‫- קחי. - תודה.‬
‫תודה רבה.‬
‫זה חייב להיות חלום.‬
‫תודה.‬
‫מצטער, לא הייתי צריך להשמיע את זה.‬
‫אל תתנצל, בכי זה דבר טוב.‬
‫לפעמים.‬
‫אנחנו מדברים, אבל אני לא יודע לאן את נוסעת.‬
‫מונמארטר.‬
‫מונמארטר. רעיון מקורי.‬
‫אני יודעת.‬
‫מכאן למעלה, העיר לא השתנתה.‬
‫הצרפתית שלך מצוינת. את גרה בפריז?‬
‫לא, אבל גרתי כאן לפני זמן רב.‬
‫- ונמאס לך מהעיר. - לעולם לא.‬
‫למען האמת, אני שמחה מאוד שחזרתי.‬
‫יש לך דרך מוזרה להיות שמחה.‬
‫זיכרונות שמחים הם עצובים.‬
‫את יודעת, בחודשים האחרונים...‬
‫פגשתי אנשים רבים שחיים בעבר.‬
‫אבל בסופו של דבר, כל מה שהם רוצים‬
‫הוא לאהוב את ההווה.‬
‫אתה מסוגל לעשות את זה?‬
‫מה?‬
‫לגרום לאנשים לרצות לחיות?‬
‫אני חושב שכן.‬
‫הבנתי שאני לא רע בזה.‬
‫ברכותיי.‬
‫את חושבת שאני שחצן?‬
‫לא.‬
‫אני חושבת שאתה כן.‬
‫מצטער. הזמנה אחרונה. תרצו משהו?‬
‫- שתינו הרבה. - כן.‬
‫- וודקה. - וודקה.‬
‫ולאימא שלך?‬
‫היא לא אימא שלי. ההערה הזאת הייתה מעליבה.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫זה בסדר. אני אשתה יין. תודה.‬
‫בסדר גמור, גברתי.‬
‫- אז... - מצטער.‬
‫לא נפגעתי. אין לי בעיה עם הגיל שלי.‬
‫את יודעת, אני פגשתי‬
‫הרבה מאוד נשים.‬
‫כן, אני מתארת לעצמי.‬
‫ואני יכול לומר לך בכנות שאת יפהפייה.‬
‫ממש יפהפייה.‬
‫זה מטורף, אני משלמת לך כדי שתגרום לי להאמין שאתה מחבב אותי,‬
‫וזה עדיין עובד.‬
‫אגב, זה מוזר שעם היין וכל המצב הזה,‬
‫אני מרגישה שאני מכירה אותך.‬
‫מצטער, אני...‬
‫אני די רוצה לנשק אותך.‬
‫- באמת? - כן, לנשק אותך כאן.‬
‫אז תעשה את זה.‬
‫כן?‬
‫אז אני...‬
‫- אפשר לנשק גם בצד השני? - כמובן.‬
‫עכשיו אני אנשק אותך באמת.‬
‫זה נעים.‬
‫נעים מאוד.‬
‫אלוהים.‬
‫כן.‬
‫כעבור שישה חודשים‬
‫סטניסלס זה בי"ס מחורבן. חבר שלי אהב את אלזסיין.‬
‫- אוי, לא. - אוי, לא.‬
‫יש שם הרבה קליקות. מפעל לייצור פרחחים.‬
‫לכן בחרתי עבורם בית ספר ציבורי.‬
‫אתה רציני?‬
‫פסקל זה בי"ס פרטי למחצה.‬
‫אם להיות כנה, זה לא בי"ס לילדי עשירים בלבד.‬
‫אבא של החברה הכי טובה שלה הוא הבוס של "קרפור".‬
‫רשת המרכולים?‬
‫כן, אימא, רשת המרכולים.‬
‫אה, כן. מי זו?‬
‫מאוחר.‬
‫את מותשת. אני רואה את זה בעיניים שלך.‬
‫קצת, אני מניחה.‬
‫בואו נלך הביתה.‬
‫- אימא, זאת המונית שלך. - כן.‬
‫- תלכי. - תודה.‬
‫- תגיעי הביתה בשלום. - גם את.‬
‫אוהבת אותך, סבתא.‬
‫- שלום, אדוני. - ערב טוב.‬
‫תביא אותה לשדרת וגראם 117. אתה תזכור?‬
‫- לפעמים היא שוכחת. - מספר 117.‬
‫- תשמרי על עצמך. - כן.‬
‫פרה. היא תישן טוב.‬
‫איזו כלבה.‬
‫- מי? - הבת שלי.‬
‫אם לא אכפת לך, אני רוצה לשנות את היעד.‬
‫לאן?‬
‫אנחנו ניסע ל...‬
‫בסדר... רחוב קמברון 17.‬
‫- בסדר, גברתי. - מיס.‬
‫את לא באה למיטה?‬
‫לא, אני רוצה לקרוא בסלון.‬
‫בסדר.‬
‫שינה ערבה, יקירי.‬
‫- חלומות פז. - מה?‬
‫כלום.‬
‫קאנאי חנות מכולת יפנית‬
‫- ערב טוב. - ערב טוב.‬
‫סליחה.‬
‫- ערב טוב. - ערב טוב, מרגו.‬
‫- ערב טוב, תרזה. - ערב טוב, גברתי.‬
‫- ערב טוב, מרגו. - ערב טוב.‬
‫מאליק. מה נשמע?‬
‫מצוין. היה לי לילה ארוך, אבל אני אהיה בסדר.‬
‫תלך לאימא אם אתה עייף. עדיין נותרו לי כמה גלולות קסם.‬
‫רישאר? מה אתה עושה כאן?‬
‫- אתה מתחיל בחצות. - אני יודע.‬
‫- ערב טוב. - ערב טוב.‬
‫היי, מה נשמע?‬
‫ערב טוב.‬
‫- הכול בסדר? - כן, אנחנו מחכים.‬
‫- היי, קרול. מה שלומך? - היי.‬
‫שש מאות שלושים...‬
‫חמש מאות עשרים וחמש...‬
‫מה זה?‬
‫זה לא ייתכן!‬
‫מה?‬
‫פישלת בגדול.‬
‫- לא, רשמתי הכול. - לא.‬
‫זה הטור הלא נכון, טמבל.‬
‫- לא נכון. - ערבבת בין כסף של הבר לתקציב הקישוט.‬
‫- כן. - הנה.‬
‫ואתה חושב שאתה תותח. בחייך.‬
‫- זאת לא העבודה שלי. - לא?‬
‫אני אמור להיות הבוס.‬
‫- תעסיק מזכירה. - אני חושב על זה.‬
‫כן, בטח, אתה קמצן מדי.‬
‫- אני קמצן? - להתראות.‬
‫- חכי, תישארי. - אני אחזור.‬
‫- אני פוחדת. - אין צורך. חכי ותראי.‬
‫הרגשתי כמוך בהתחלה.‬
‫את מבקרת שם תכופות?‬
‫לא אענה על השאלה.‬
‫את יכולה לספר לאחותך.‬
‫לפעמים בימי חמישי, תכופות בימי שישי‬
‫ואני אף פעם לא מחמיצה שבת.‬
‫ימי שישי נחמדים, יש הגרלה.‬
‫את מוצאת את עצמך עם בחור שלוקח אותך לחדר.‬
‫ואם הבחור לא מוצא חן בעינייך?‬
‫- זה לא קרה לי מעולם. - באמת?‬
‫- ערב טוב. - ערב טוב.‬
‫מה אפשר להציע לכן?‬
‫- דלעת. - בבקשה.‬
‫- זה תמיד "דלעת"? - לא.‬
‫הסיסמה משתנה מדי שבוע. שולחים אותה באימייל.‬
‫אלפונס‬
‫- כן? - זו אני.‬
‫- אני אגיע עוד שתי דקות. - בסדר.‬
‫- אתה בסדר? - כן.‬
‫כן?‬
‫קיבלתי את המסרון שלך. אתה לא מרגיש טוב יותר?‬
‫לא.‬
‫תנשום.‬
‫קח נשימה עמוקה.‬
‫איפה אתה?‬
‫- מול מראה. - יופי.‬
‫- אז תסתכל על עצמך. - אני זקן.‬
‫לא!‬
‫יש לך עוד חיים ארוכים לפניך.‬
‫מלאים בהפתעות.‬
‫שום דבר לא נורא כמו שאתה חושב.‬
‫יש דברים שמשתפרים, דברים אחרים אתה שוכח.‬
‫דברים נוראיים הופכים לדברים טובים.‬
‫- תנשק את עצמך. - מה?‬
‫תנשק את עצמך בשבילי.‬
‫תגיד, "הכול בסדר."‬
‫הכול בסדר.‬
‫תודה.‬
‫- את בסדר? - כן. זה נחמד, נכון?‬
‫הם קצת צעירים, אבל...‬
‫- רכים יותר. - כן.‬
‫ערב טוב.‬
‫שני שוטים, בבקשה.‬
‫תן את המפתחות.‬
‫- למה? - נו, כבר, לעזאזל.‬
‫אני צריך להביא קופה לבר.‬
‫- קח. - נו, באמת.‬
‫כן.‬
‫אין לנו כל היום.‬
‫בסדר.‬
‫מטומטם.‬
‫כן?‬
‫זה קורה. המים שלי ירדו.‬
‫נפלא.‬
‫קברט ההזדמנות השנייה‬
‫היא הייתה כה יפה‬
‫לא העזתי לחלום לאהוב אותה‬
‫היא הייתה כה יפה‬
‫אני לא מסוגל לשכוח אותה‬
‫היא הייתה יפה מדי‬
‫כשהרוח לקחה אותה‬
‫היא ברחה מאושרת‬
‫והרוח אמרה לי‬
‫אתה פשוט נאה מדי‬
‫ואני מכירה אותך‬
‫לאהוב אותה לנצח‬
‫לעולם לא יהיה אפשרי‬
‫כן, אבל היא עזבה‬
‫חבל, אבל זאת האמת‬
‫היא הייתה כה יפה‬
‫גם את.‬
‫לא אשכח את זה לעולם.‬
‫עכשיו זה הסתיו‬
‫ואני בוכה תכופות‬
‫עכשיו, זה...‬
‫האביב חלף‬
‫בפארק, העלים רועדים‬
‫ברוח המרה‬
‫שמלתה מתנפנפת‬
‫ואז, היא נעלמה‬
‫היא הייתה כה יפה‬
‫לא העזתי לחלום לאהוב אותה‬
‫היא הייתה כה יפה‬
‫אני לא מסוגל לשכוח אותה‬
‫היא הייתה יפה מדי‬
‫כשהרוח לקחה אותה‬
‫היא הייתה כה יפה‬
‫לא אשכח לעולם‬
‫תודה.‬
‫בואו נסתלק מכאן.‬
‫- ערב טוב. - ערב טוב.‬
‫- יש לך קול יפה. - תודה.‬
‫עשיתי משהו לא בסדר?‬
‫לא. למה?‬
‫עזבת בפתאומיות.‬
‫לא נהנינו יחד?‬
‫אני מצטער.‬
‫איפה השירותים?‬
‫בסלון תפנה שמאלה,‬
‫ותמשיך ישר.‬
‫אל תזוזי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫ערב טוב, פרנסואז. מה שלומך?‬
‫אנחנו חייבים לדבר.‬
‫ואת לא תאהבי את זה.‬
‫תרגום כתוביות: גיא רקוביצקי‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬