Tessék.
Köszönöm.
Ha nem bánja, a kollégám lefotózza a fájlt.
Tehát ezek a pénzügyi kimutatásai
az előző két évről.
Igen.
Mivel foglalkozik?
Zongoraórákat adok. Itthon.
Remek.
A „Sodegec” az önt foglalkoztató cég?
Az én cégem. Egy menedzsmentcég a bejelentett jövedelmemmel.
Elég jól keres a zeneoktatással.
Miért mondja?
Látom, sok értékes holmija van.
Képzelheti, milyen régóta dolgozom.
-Az egy Chazelles konyak? -Igen.
-Megkóstolja? -Nem.
Köszönöm, munka közben nem.
Én megkóstolnám.
Kizárt!
Apa, kérlek, hívj fel!
Hogy haladtok a nagynénéddel?
Amint ideértem, le akartam szúrni.
Délelőtt 11-kor már részeg volt.
Szegénykém!
-Vigyázz magadra! -Te is.
Szia!
-Köszönjük, Bisson úr. -Oké.
Bocsánat, hogy megkérem, de...
Ritkán találkozunk művészekkel.
Nem játszana nekünk valamit?
Nem muszáj, de...
-Bisson úr? -Igen?
Attól függ.
Mit játsszak?
Amit tud.
Klasszikus zenét?
Az remek lenne.
Atonális zenének hívják.
Világos.
Ki szerezte?
Bartók Béla.
Ismeri?
Igen.
Jól ismerem.
Dehogy, csak vicceltem!
Egyáltalán nem ismerem.
Oké, munkára!
Oké...
-Elnézést a zavarásért. -Semmi baj.
Mire vársz?
-Megiszom, és megyek. -Ne már!
Majd később megiszod. Menj!
-Szabad? -Örömmel.
Köszönöm.
Jacques Bisson hangpostáját hívta.
Kérem, hagyjon üzenetet, és visszahívom.
Hívj fel!
Tudom, veszekedtünk,
de nem gondoltam komolyan. Hívj fel!
Teát? Kávét?
Válasszatok!
Miért imitálja Belmondót?
Nem tudom. Miért imitálod Belmondót?
Ha süt a nap és minden jó, én vagyok Belmondo.
Teát vagy kávét?
-Kávét. -Teát.
Úszóbajnokok,
mit szólnátok egy hajótúrához?
Egy jó barátunk elhívott a hajójára.
Oké.
„Olykor matrózi nép, kit ily csíny kedvre hangol,
„Albatroszt ejt rabul, vizek nagy madarát,
„Mely, egykedvű utas,
„hajók nyomán csatangol”.
Köszönöm.
Most eggyé válok a tengerrel.
Rajta, Marguerite!
-Túl magas. -Nem az!
Rajta, nem lesz gond.
Bravó, Marguerite!
Óvatosan!
Jó, hogy meghalt az anyám.
Ez az, Juliette!
Hol van?
-Hol van? Juliette? -Juliette?
Ott van!
Köpd csak ki!
Tényleg házasok vagytok?
Nem is tudom.
Tehetséges a pojáca.
Fürdőzik a figyelemben.
Nincs kedvetek nálam aludni?
Tizenkét hálóm van, egyedül élek.
Kilátással a tengerpartra?
A tengerpartnak van kilátása a házamra.
Szívesen.
-Fél tíz? -Igen.
Rendben, Chantal, holnap ott lesz.
El van intézve.
Holnap este fél tíz.
Köszönöm, egyedül nem ment volna.
Egy nap alatt négy? Nem sok az?
Pontosan, öcsi.
Mutasd meg, milyen fából faragtak!
Akinek átveszed a helyét,
hátrakötött kézzel is lezavart egy nap négyet.
Az a jó,
hogy mind mások.
Az egyik elmebeteg,
a másik ágyhoz kötött, a harmadik ötvenes.
Mi van, ha nem megy?
Persze hogy megy.
Tessék.
Nem minden a pöcsödről szól.
Más eszközeid is vannak.
Például
mit tudsz csinálni a száddal?
Ez elég kezdetleges.
Nincs valami különleges képességed?
Hány nyelved van?
-Tessék. -Köszönöm.
Ez aztán a nyaralás!
Micsoda kilátás, te jó ég!
-Alphonse! -Jövök.
-De idegesítő! -Ne nyavalyogj!
Nézd a tengert!
Csókolj meg!
Nem így.
Akkor hogy?
Úgy, mintha önmagad volnál!
Alphonse, jössz?
-Mit csináljunk? Menjünk el? -Nem.
Miért?
Nem vagyunk tolvajok.
Légy gyors!
Itt vagyok, csak rád vártam!
Egyél! Ne akard, hogy beléd tömjem!
Nem vagyok éhes, Enzo.
Túl sovány vagy, Laura.
Mint egy kibaszott csontváz.
Megérdemled.
Sosem szabadulsz meg tőlem.
Megöllek.
Az Istenre esküszöm.
Mire mennél vele?
Luigi megöli a fiadat, ha baszakodsz velem.
Ő sem halhatatlan.
Jó estét, hölgyem!
-Parancsoljon. -Köszönöm!
Kapcsoljak zenét?
Szereti a jazzt?
Hercegnőként fuvarozol?
Te vagy a hercegnőm.
Arra emlékeztet, ahogy találkoztunk.
Hátraülök hozzád, és csinálunk még egy gyereket.
Előbb légy jó apja az elsőnek!
-Mitől jó egy apa? -Mindig egyetért az anyával.
Kitaláltad már a nevét?
A Cesare és az Alfonso közt vacillálok.
A César jobban tetszik.
-Akkor Alfonso lesz. -Franciául Alphonse.
Alphonse. Igen, Alphonse.
Az Alphonse tetszik.
-Hallgathatunk valami zenét? -Természetesen.
Parancsoljon.
Elnézést, nem megy. Álljon meg!
Máris.
-Köszönöm. Viszlát! -Viszlát!
Kitalálunk valamit.
Egy pillanat.
-Már várja önt, Drumont asszony. -Köszönöm.
Elnézést, hogy késtem, nem ismerem a környéket.
Szép ez a hely.
Mi az?
Talán meglep, de nagyon kedvelem ezt az éttermet.
Olyan sokszor játszottuk el a kis műsorunkat,
hogy megszerettem a helyet, az étlapot.
Most a valódi énem beszél.
Látom.
Nem érdekel az exed és a hülye gyűrű.
Tessék.
Ajánlom, hogy a te méreted legyen. Egy vagyonba került.
Tűzrubin.
Mint a szemed, mikor dühös vagy.
Vagyis a nap 22 órájában.
Gyönyörű.
Halleluja!
Minek köszönhetem a megtiszteltetést?
A dagadt fickó most feláll,
fél térdre ereszkedik,
és közben szétzúz pár porcot.
-Nem kell ezt csinálnod. -Dehogynem.
Különben ezzel fogsz cseszegetni.
Figyelek.
Remélem is, mert nem mondom el kétszer.
Legutóbb Alphonse anyját kértem feleségül komoly szándékkal.
Összetörte a szívem.
Tudom.
Oké...
Martha Drumont,
te csodálatosan okos és idegesítő nőszemély,
lennél olyan őrült és kegyes,
és tönkretennéd velem maradék éveinket?
Siess, mert meghalok!
Igen.
-Mi? -Igen.
Igen!
Ezt az úr küldi.
-Gratulálok! -Köszönjük!
Elnézést, leülhetnék egy pillanatra?
-Nem szeretném. -Én igen.
Hadd beszéljen!
Maga kicsoda?
Olyasvalakinek dolgozom,
aki vissza akarja kapni, amit Bisson úr ellopott tőle.
Miről beszél?
Kérem, nem akarom elrontani ezt a csodás estét.
Nem hinném, hogy börtönben akarna házasodni.
Micsoda botrány lenne Drumont asszonyra nézve!
Miről beszél?
Ritkán látni egy miniszteri kabinetfőnököt
-egy dzsigoló karjaiban. -Nem vagyok...
Na persze!
Elfelejtettem, hogy klimpírozni is tud.
Tudja,
megvan a bizonyíték.
Beleértve a dokumentumot, amit a kitalált cégéről adott.
-Értem. -Jó.
Oké, most megyek. Szép estét!
De holnap döntenie kell
a pénz és a börtön között.
-Jó volt, mi? -Nagyon.
Tökéletes.
Hölgyem!
Imádom.
Mi az?
Ez komoly volt?
Mi az?
Mit művelsz?
Ezt nem hiszem el.
Mibe rángattál bele?
Sajnálom.
Egy darabig most ne találkozzunk!
A francba!
Kérem.
Legyen óvatos, csikis vagyok.
A jó hír az, hogy visszaszereztem a pénzed.
Végre! Ez az! Jézusom!
-Várj! -Mi az?
Csak 50 000 volt.
Mi?
Ez volt a nagy üzlet?
Az nem lehetséges.
Láttam a széfben a pénzt. A takarító is látta.
Átvertek azok a seggfejek, tesó!
-Mennyi? -Hatszázhúsz.
-Ezer? -Igen.
Őszinte leszek, szerintem nem hazudnak.
Kőkemény voltam velük.
Azok a rohadékok!
Szerintem a nagyanyád elköltötte, mielőtt meghalt.
-Vagy tartozása volt. -Hülye ribanc!
Igen.
Hol a kibaszott pénzem?
Bárcsak tudnám!
-Ez csodás. -Igen.
Oké...
Részünkről oké.
Egy whiskey-t kérek.
-Vannak itt jó macák? -Mire gondolsz?
Valami különlegesebbre ezeknél a szürke egereknél.
Nincsenek.
Pedig most van pénzem.
Jobb, ha elfelejted. Most már a neten zajlik a móka.
Jó, Charline-t azért megdugom.
Sok sikert! Húzz két gumit!
Mondd, hogy egy zseni vagyok! Nézz rám!
-Zseni vagy. -Az vagyok.
-Mondd, hogy szeretsz! -Szeretlek.
-Mondd, hogy szerelmes vagy belém! -Szerelmes vagyok beléd.
Mondd, hogy én vagyok a király!
Igazából egy hülye gyökér vagy.
Köszönöm!
-Két perc, uram. -Rendben.
Jól éreztem magam.
Élvezted?
Mit gondolsz?
Még sosem láttalak ilyennek.
Én sem téged.
Találkozunk újra?
Meglátjuk.
Vigyázz magadra!
Alphonse!
-Beszélhetnénk? -Persze.
Hogy vagy?
-Hazaköltözött a férjed? -Igen.
Az jó.
Talán van élet a halál után.
Boldog vagy?
Egyáltalán nem. Teljesen megváltozott.
Vagy talán rosszul emlékszem.
-Nagyon hiányzol. -Ne már!
Esküszöm.
Jövő hétvégén Lyonba szállít bútort.
Nem jössz át péntek este?
Busásan fizetek.
-Majd jelentkezem, jó? -Oké.
-Helló! -Szia!
Oké, a címet kérem.
Köszönöm.
Mi folyik itt?
Örvendek, Ludovic.
-Oké. -Alphonse.
-Jacques-nak dolgozol? -Nem, ő nem dolgozik senkinek.
Kik ezek az emberek?
Ludovic, Malik és Bruno, vele már találkoztál.
-Jó munkát végeznek. -Köszönjük, Jacques.
-Új névjegykártyákat csináltattál? -Muszáj volt.
Az arcod volt rajta. Most már négyen vannak.
Malik, beszélnünk kell Suzanne-ról, a négyórásodról.
-Rendben. -Rossz a memóriája.
Így van.
Ez ne tévesszen meg, nagyon követelőző.
-Az mit jelent? -Két órával számolj!
Elélvez, elfelejti, ezért háromszor kell ismételned.
Mikor szedi a gyógyszerét.
-Nagyon aranyos. -Nagylelkű.
Ne felejts el több csekket kérni!
Oké.
Kipihented magad?
-Az az én szobám! -Csak volt.
Egy hétre elmegyek, és bordélyházat nyitsz?
Dolgoznom kellett.
Nem bóknak szánom, de te gyorsan dolgoztál.
Négyen sem elegek, hogy kielégítsék az ügyfeleid.
Van megtakarításod.
Nem maradt semmi.
Egy hét alatt elköltötted?
Nem költöttem semmit.
-Akkor? -Később, de értünk tettem.
-Hogy érted? -Ez nem tartozik rájuk.
Srácok, ez meg ki?
A fia.
Te mit tettél volna?
Nem tudom, valószínűleg ugyanezt.
Apa!
Nem igaz, amit a múltkor mondtam.
Hogy?
A pöcsödről.
Tudom, hogy nem igaz.
Egy ló is megirigyelné.
Pablo, menj zuhanyozni! Negyvenöt perc múlva időpontod van.
-Kivel? -Carine-nal.
A fúrós bige? Sok sikert!
Nekem bejön.
-Tényleg? -Persze.
Jó számokat hoz, 20%-kal többet, mint te.
Veled ellentétben mindenkit kielégítenek.
-Nem, a spanyol nő elment. -Igen.
Milyen spanyol nő?
Valami bolond nő. Limuzint kért.
Engem tuti nem mondott volna le.
-Milyen beképzelt vagy! -Hozz össze vele!
-Te itt vagy? -Igen.
Bocsi, teljesen elfelejtettem, hogy itt vagy.
A nizzai út, meg minden.
Meg akartalak lepni.
Milyen volt a nagynénéddel?
Figyelj, ez nem működik.
Túl gyorsan haladunk.
Olyan, mintha itt laknál,
mintha házasok lennénk.
Nem tudom.
Hol vannak Alphonse fényképei?
Gondoltam...
Leszedtem.
Akkor...
Leváltottál valakit, akiből kiszerettem,
mégsem változott semmi.
Mi folyik itt, Margot?
Van valakid?
Hagyjuk, fáradt vagyok.
Áruld el!
Megismerkedtél valakivel?
Igen.
És...
Ki az?
-Azt ne mondd, hogy férfi! -Miért ne?
Nem lehetek férfival?
Igen, férfi.
Hol ismerted meg?
Nizzában.
Egy hajón.
Sajnálom.
Nem változtál.
Nem.
Vagyis változtam, csak a másik irányba.
Igen? Az mit jelent?
Tudod, mit?
Nagyon bírlak.
Szeretnék találkozgatni veled,
de csak alkalmanként, mint eddig.
Néha-néha. Azt élveztem.
Értem.
Igazad van.
Tradicionálissá válok, ha elkezdek többet érezni.
Megyek.
Kérlek, egyél!
-Sajnálom. -Értem.
Elnézést!
Kapd be, seggfej!
Köszönöm.
Egy perc, és elevenen megnyúznak. Kérem.
-Szép estét! -Kapd be!
Rágyújthat, ha akar.
Érezze magát otthon! Egész este enyém a kocsi.
Köszönöm, de nem dohányzom.
Akkor azért ilyen szép a bőre.
-Ugyan! -Komolyan.
Nagyon szép az arca.
Önnek is.
Nem olyan fiatal.
Tényleg nem. Baj?
Nem, épp ellenkezőleg. Az előző sofőr a fiammal volt egykorú.
Értem.
Tetszik az akcentusa. Honnan jött?
Mit gondol?
-Spanyolország? -Nem.
-Argentína? -Nem.
Szeretne háttérzenét?
Attól függ. Régimódi vagyok.
Én is.
Szívesen éltem volna a 60-as években...
Ne mondja ezt! A társadalom kényszere alatt éltünk.
Honnan...
Hogy mondja?
Honnan tudta, hogy szeretem ezt a dalt?
Nem tudtam. Szereti?
Ez lehetetlen.
Otthon hallgattuk kis koromban.
Igazi klasszikus.
-Parancsoljon. -Köszönöm.
Nagyon köszönöm.
Biztos csak álmodom.
Köszönöm.
Elnézést, amiért ezt játszottam le.
Ne kérjen elnézést, a sírás jó dolog.
Néha.
Csak beszélgetünk, de nem tudom, mi az úti cél.
Montmartre.
Montmartre. Milyen eredeti!
Tudom.
Innen fentről mit sem változott a város.
Nagyon jól tud franciául. Párizsban lakik?
Nem. De azelőtt éltem a városban.
-És megutálta. -Soha.
Örülök, hogy visszatérhettem.
Érdekesen mutatja ki.
A boldog emlékek szomorúak.
Tudja, az utóbbi hónapokban...
sok olyan emberrel találkoztam, aki a múltban él.
De végső soron mindannyian
a jelent akarják szeretni.
Képes rá?
Tessék?
Megszerettetni az életet?
Szerintem igen.
Rájöttem, hogy elég jó vagyok benne.
Gratulálok!
Önteltnek tart?
Nem.
Csak őszintének.
Utolsó kör. Hozhatok valamit?
-Eleget ittunk. -Igen.
-Akkor egy vodkát. -Vodka.
És az édesanyjának?
Ő nem az anyám, és ez egy sértő megjegyzés volt.
Nagyon sajnálom.
Semmi baj. Bort kérnék, köszönöm.
Rendben, hölgyem.
-Nos... -Sajnálom.
Nem baj. Nem zavar a korom.
Tudod,
sok nővel találkozom.
El tudom képzelni.
És őszintén mondhatom, hogy gyönyörű vagy.
Elképesztően gyönyörű.
Ez őrület, azért fizetek, hogy elhitesd velem, kedvelsz,
és mégis működik.
Vicces, a bor és a helyzet hatására
úgy érzem, ismerlek.
Bocsáss meg, de...
Úgy érzem, meg akarlak csókolni.
-Tényleg? -Igen, itt.
Akkor rajta!
Igen?
Jó...
-Megcsókolhatom a másik oldalt is? -Persze.
Most pedig igaziból megcsókollak.
Nagyon jó!
Jézusom!
Igen.
HAT HÓNAPPAL KÉSŐBB
A Stanislas szar iskola. Egy barátom az Alsacienne-t szerette.
-Jaj, ne! -Nem.
Ott nagy a klikkesedés. Beképzelt kis pöcsöket képeznek.
Ezért járattam őket állami iskolába.
Ez komoly?
A Pascal félig magán.
Őszintén szólva nem csak egy iskola gazdag gyerekeknek.
A legjobb barátja apja a Carrefour vezetője.
A szupermarketláncé?
Igen, anya, a szupermarketláncé.
Igen. Melyik volt az?
Késő van.
Kimerült vagy, látom a szemeden.
Igen, egy kicsit.
Menjünk haza!
-Ez a tiéd, anya. -Igen.
-Gyere! -Köszönöm.
-Érj haza épségben! -Ti is.
Szeretünk, nagyi!
-Jó estét, uram! -Jó estét!
A címe Avenue de Wagram 117. Megjegyzi?
-Néha elfelejti. -Száztizenhét.
-Jó utat! -Köszi.
Alszik majd, mint a tej.
Hülye picsa!
-Kicsoda? -A lányom.
Ha nem bánja, másik címre menjünk!
Hová?
A cím...
Oké... Rue Cambronne 17.
-Rendben, asszonyom. -Kisasszony.
Nem jössz az ágyba?
A nappaliban akarok olvasni.
Oké.
Jó éjt, drágám!
-Szép álmokat! -Mi?
Semmi.
KANAE JAPÁN ÉLELMISZERBOLT
-Jó estét! -Jó estét!
Elnézést.
-Jó estét! -Jó estét, Margot!
-Jó estét, Theresa! -Jó estét, hölgyem!
-Jó estét, Margot! -Jó estét!
Malik, hogy vagy?
Jól. Sokáig voltam fent, de nem baj.
Keresd anyát, ha fáradt vagy! Van még pár varázsbogyóm.
Richard, mit keres itt?
-Éjféltől zenél csak. -Tudom.
-Jó estét! -Jó estét!
Mi újság?
Jó estét!
-Minden rendben? -Igen, várakozunk.
-Szia, Carole! Hogy vagy? -Szia!
Hatszázharminc…
Ötszázhuszonöt...
Ez meg mi?
Ez nem lehet igaz!
Mi?
Teljesen elszúrtad.
-Nem, mindent leírtam. -Nem.
De nem jó oszlopba, te hülye!
-Dehogynem. -Felcserélted a piát meg a dekort.
-Igen. -Így.
És nagymenőnek hiszed magad. Ugyan!
-Nem ez a munkám. -Hanem?
Én a főnök vagyok.
-Vegyél fel egy titkárnőt! -Az lesz.
Túl sóher vagy hozzá.
-Én, sóher? -Viszlát később!
-Várj! -Nemsokára jövök.
-Félek. -Ne félj, majd meglátod!
Eleinte én is féltem.
Gyakran jársz oda?
Erre nem válaszolok.
Nekem elmondhatod.
Néha csütörtökön, néha pénteken,
de a vasárnapot sosem hagyom ki.
Péntekenként lottósorsolás van.
Kikötsz egy fickónál, aki bevisz egy szobába.
És ha nem tetszik?
-Velem még nem fordult elő. -Tényleg?
-Jó estét! -Jó estét!
Mit adhatok?
-Tököt. -Menjenek!
-Mindig tököt kell mondani? -Nem.
Minden héten változik a jelszó. E-mailben küldik el.
-Igen? -Én vagyok.
-Két perc. -Oké.
-Jól vagy? -Igen.
Igen?
Megkaptam az üzeneted. Nem vagy jobban?
Nem.
Lélegezz!
Vegyél mély levegőt!
Hol vagy?
-A tükör előtt. -Jó.
-Nézz magadra! -Öreg vagyok.
Nem!
Hosszú élet áll még előtted.
Tele meglepetésekkel.
Semmi nem olyan rossz, mint gondolod.
Van, ami jobb lesz, a többit elfelejted.
Szörnyű dolgok jó emlékekké válnak.
-Puszild meg magad! -Mi?
Puszild meg magad!
Mondd azt: „Minden rendben”!
Minden rendben.
Köszönöm.
-Jól vagy? -Igen, ez csodálatos!
Kicsit fiatalok, de...
-Zsengébbek. -Igen.
Jó estét!
Két rövidet kérek.
Kérem a kulcsod.
-Miért? -Add már oda!
Le kell vinnem egy kasszát a bárba.
-Tessék. -Ne már!
Ez az!
Nem érünk rá egész nap.
Oké.
Seggfej.
Igen?
Kezdődik. Elfolyt a magzatvíz.
Ez csodálatos.
MÁSODIK ESÉLY KABARÉ
Oly szép volt
Álmodni sem mertem róla, hogy szerethetem
Oly szép volt
Nem tudom elfeledni
Oly szép volt
Mikor a szél elfújta
Boldogan szaladt el
És a szél azt súgta
Túl jóképű vagy
És ismerlek
Örökké szeretni őt
Nem lehetséges
Igen, de elment
Kár, de igaz
Oly szép volt
Te is az voltál.
Sosem feledlek.
Beköszöntött az ősz
És gyakran sírok
Most pedig...
A tavasz is elmúlt
A parkban fáznak a levelek
A hűvös szélben
Ruhája libben
Aztán el is tűnik
Oly szép volt
Álmodni sem mertem róla, hogy szerethetem
Oly szép volt
Nem tudom elfeledni
Túl szép volt
Mikor a szél elfújta
Oly szép volt
Sosem feledem
Köszönöm!
Tűnés innen!
-Jó estét! -Jó estét!
-Szép hangod van. -Köszönöm.
Valami rosszat tettem?
Nem, miért?
Olyan hirtelen mentél el.
Jól éreztük magunkat, nem?
Bocsánat.
Hol a fürdőszoba?
A nappaliban balra,
aztán egyenesen.
Ne mozdulj!
Jól vagy?
Jó estét, Françoise, hogy vagy?
Ezt meg kell beszélnünk.
És nem fogsz örülni.
A feliratot fordította: Kuruc Eszter Borbála
Kreatív supervisor Gömöri János