Här.
Tack.
Min kollega tar några foton om det är okej.
Det här är alltså dina redovisningshandlingar
för de senaste två åren.
Ja.
Vad jobbar du med?
Jag ger pianolektioner. Här hemma.
Jaha.
Det är alltså företaget Sogedec som anlitar dig?
Det är mitt företag. Jag driver företaget och står för inkomsterna.
Du tjänar bra på dina pianolektioner.
Hurså?
Du har mycket värdefullt här hemma.
Som ni förstår har jag jobbat i många år.
-Är det Chazelles Cognac? -Ja.
-Vill ni smaka? -Nej.
Tack, men inte i tjänsten.
Jag tackar inte nej.
Du ska inte ha.
Pappa, ring mig.
Hur går det med din moster?
Jag ville ta kål på henne så fort jag kom hit.
Hon var full på pastis redan kl. 11.00.
Stackare.
-Sköt om dig. -Du med.
Ciao.
-Tack, monsieur Bisson. -Okej.
Jag vill egentligen inte fråga, men...
Vi får inte träffa artister så ofta.
Skulle du vilja spela nåt för oss?
Du behöver inte, men...
-Monsieur Bisson? -Ja?
Det beror på.
Vad vill ni höra?
Nåt som du kan spela.
Klassisk musik?
Det blir fint.
Det är atonal musik.
Jag hör det.
Vem har skrivit den?
Béla Bartók.
Är han bekant?
Ja.
Väldigt väl.
Självklart inte. Jag skojade!
Jag vet inte vem det är.
Okej, vi måste jobba.
Okej...
-Ursäkta att vi störde. -Ingen fara.
Vad väntar du på?
-Jag dricker upp, sen går jag. -Kom igen.
Du kan dricka sen. Gå nu.
-Får jag lov? -Gärna.
Tack.
Det här är Jacques Bissons telefonsvarare.
Lämna ett meddelande, så ringer jag upp.
Snälla, ring mig.
Det blev fel när vi bråkade.
Jag menade inte det jag sa. Ring mig, snälla.
Te? Eller kaffe?
Det finns både och.
Varför spelar han Belmondo?
Jag vet inte. Varför spelar du Belmondo?
Jag gör det när det är soligt.
Te eller kaffe?
-Kaffe. -Te.
Vad säger simmerskorna
om en båttur?
En vän till mig har bjudit oss till sin båt.
Ja.
"När besättningen vill ha kul
"Tittar de på albatrosser, De stora havsfåglarna,
"Som lugnt följer ett skepp
"När det glider över det salta havet."
Tack.
Nu tänker jag bli ett med havet.
Kom igen, Marguerite!
-Det är högt. -Nej då!
Kom igen, det går fint.
Snyggt, Marguerite!
Var försiktig!
Tur att min mamma är död.
Snyggt, Juliette!
Var är hon?
-Var är hon? Juliette? -Juliette?
Där är hon!
Såja, spotta.
Är ni verkligen gifta?
Jag vet inte längre.
Den jäkeln har talang.
Det syns att han gillar det.
Varför sover ni inte över hos mig?
Jag har 12 sovrum och bor ensam.
Är det havsutsikt?
Havet har utsikt mot mitt hus.
Gärna.
-Kl. 21.30, sa du? -Ja.
Bra, Chantal. Han kommer imorgon.
Det är fixat.
Imorgon kväll, kl. 21.30.
Tack. Jag hade inte klarat det själv.
Fyra på en dag. Det är mycket.
Just det, grabben.
Du måste visa vad du går för.
Killen du ersätter
klarade av fyra om dan med ena handen bakom ryggen.
Fördelen är
att alla är väldigt olika.
En är galen,
en sängliggande och en i femtioårsåldern.
Tänk om jag inte klarar det?
Det gör du.
Här.
Och glöm kuken.
Du har andra verktyg.
Till exempel,
vad kan du göra med munnen?
Rätt grundläggande.
Har du ingen specialare?
Hur många tungor har du, för fan?
-Sådär. -Tack.
Det här kallar jag semester.
Vilken utsikt!
-Alphonse. -Jag kommer.
-Vad jobbig. -Sluta klaga.
Se på havet.
Kyss mig.
Nej, inte så.
Hur då?
Du kysser som dig själv.
Alphonse. Kommer du?
-Vad ska vi göra? Ska vi gå? -Nej.
Vadå?
Vi är inga tjuvar.
Gör det snabbt.
Jag är här. Jag väntade på dig.
Kom igen, jag tänker inte tvångsmata dig.
Jag är inte hungrig.
Du är för mager.
Det är som att sätta på ett skelett.
Bra.
Mig blir du aldrig av med.
Jag tänker döda dig.
Jag svär.
Vad skulle det tjäna till?
Luigi dödar din son om nåt händer mig på grund av dig.
Han är inte odödlig.
God kväll, madame.
-Varsågod. -Tack.
Ska vi lyssna på musik?
Gillar du jazz?
Tänker du köra runt med mig som en prinsessa?
Du är min prinsessa.
Det påminner mig om hur vi träffades.
Jag sätter mig i baksätet och så gör vi en bebis till.
Var en bra far åt den här först.
-Hur är en bra far? -Han håller alltid med mamman.
Har du tänkt på vad han ska heta?
Jag velar mellan Cesare och Alfonso.
Jag föredrar César.
-Då får det bli Alfonso. -Alphonse på franska.
Alphonse. Ja, Alphonse.
Jag gillar Alphonse!
-Kan du sätta på lite musik? -Javisst.
Sådär.
Ursäkta, det går inte. Stanna bilen.
Jaså? Självklart.
-Tack. Hejdå. -Hejdå.
Vi kommer på nåt.
Ett ögonblick.
-Han väntar där, madame Drumont. -Tack.
Förlåt, jag är sen. Jag känner inte till kvarteret.
Inte illa.
Vad?
Det kanske förvånar dig, men jag gillar det här stället.
Vi har spelat vår lilla fars här så många gånger
att jag fäst mig vid platsen och menyn.
Men nu är det jag som pratar.
Jag märker det.
Vi struntar i ditt ex och hans värdelösa ring.
Här.
Din storlek. Den måste passa med tanke på att den kostat en förmögenhet.
Det är en eldfärgad rubin.
Som dina ögon när du blir arg.
Det vill säga 22 timmar om dygnet.
Vad vacker.
Halleluja.
Varför får jag den här?
Nu är det dags för den feta karlen att resa sig upp,
falla på knä
och få diskbråck på köpet.
-Du behöver inte... -Jo.
Annars kommer du att tjata om det.
Jag är idel öra.
Bäst för dig, jag säger det bara en gång.
Sist jag gjorde det på riktigt var med Alphonse mor.
Hon krossade mitt hjärta.
Jag vet.
Okej...
...Martha Drumont,
min ovanligt smarta och ovanligt jobbiga kvinna,
vill du vara galen och barmhärtig nog
att förstöra de sista åren vi har kvar i mitt sällskap?
Skynda på, jag dör.
Ja.
-Vad? -Ja.
Ja!
Den här är från herren där borta.
-Grattis. -Tack.
Ursäkta, får jag slå mig ner?
-Helst inte. -Det gör jag ändå.
Låt honom prata.
Vem är du?
Nån som arbetar för nån
som vill få tillbaka pengarna som Bisson stulit från honom.
Vad pratar du om?
Jag vill inte förstöra en så trevlig kväll.
Du vill väl inte gifta dig i fängelset?
Vilken skandal för madame Drumont.
Vad pratar han om?
Det är inte ofta man ser en departementsanställd
-med en hallick. -Jag är inte...
Javisst ja!
Du kan spela en munter trudelutt också.
Bara så att du vet,
jag har alla bevis.
Bland annat dokumenten om ditt låtsasföretag som du gav mig.
-Jag förstår. -Bra.
Jag ska gå nu. Ha en trevlig kväll.
Men imorgon måste du bestämma dig:
pengarna eller fängelse.
-Visst lät det bra? -Ja.
Perfekt.
Madame.
Det var kul.
Vad?
Är det på allvar?
Vad?
Vad håller du på med?
Det är inte sant.
Vad har du dragit in mig i?
Jag är ledsen.
Vi bör inte ses på ett tag.
Fan.
Kom igen.
Se upp, jag är kittlig.
Goda nyheter. Jag har dina pengar.
Åh fan, äntligen! Ja!
-Vänta lite. -Vad? Vad är det?
Det var bara 50 000.
Vad?
Var det din stora affär?
Det är inte möjligt.
Jag såg pengarna i kassaskåpet. Städerskan såg dem.
De jävlarna lurade dig!
-Hur mycket? -Sexhundratjugo.
-Tusen? -Ja.
Jag tror ärligt talat inte att de ljuger.
Jag gick hårt fram.
De jävla svinen.
Din farmor måste ha spenderat allt innan hon dog.
-Hon kanske hade skulder. -Jävla subba.
Ja.
Var är mina pengar, för fan?
Jag önskar jag visste det.
-Fantastiskt. -Ja.
Okej...
Okej, för oss.
En whisky, tack.
-Några snyggingar här? -Vad menar du?
Nåt bättre än alldagliga brudar.
Nej.
Fan också, nu när jag har pengar.
Glöm det. Det är slut på det. Allt är på nätet nu.
Okej, men jag tänker ändå sätta på Charline.
Lycka till, ta på dig dubbla kondomer.
Säg att jag är en strateg. Titta på mig.
-Du är en strateg. -Ja.
-Säg att du älskar mig. -Jag älskar dig.
-Säg att du är kär i mig. -Jag är kär i dig.
Säg att jag är bäst.
Du är en liten skit.
Tack.
-Två minuter. -Inga problem.
Det var trevligt.
Hade du kul?
Vad tycker du?
Jag har aldrig sett dig så här förut.
Samma med dig.
Ska vi ses igen?
Vi får se.
Sköt om dig.
Alphonse.
-Kan vi prata? -Visst.
Hur är det?
-Har din man kommit hem? -Ja.
Vad bra.
Det kanske finns ett liv efter döden.
Då är du väl nöjd?
Inte alls. Han är inte alls densamma.
Eller så är det jag som inte minns.
-Jag saknar dig. -Nej, snälla.
Jag lovar.
Han åker till Lyon nästa helg för att hämta möbler.
Kan du komma på fredag kväll?
Jag betalar bra.
-Jag får återkomma. -Okej.
-Hej. -Hej.
Okej. Adressen, tack.
Tack.
Vad är det som pågår?
Trevligt att träffas, Ludovic.
-Okej. -Alphonse.
-Jobbar du för Jacques? -Han jobbar inte för nån.
Vilka är det här?
Ludovic, Malik och Bruno som du redan har träffat.
-De jobbar jättebra. -Tack, Jacques.
-Har du låtit trycka nya kort? -Jag var tvungen.
Ditt ansikte var ju på kortet. Nu är ni fyra.
Malik, jag måste berätta om Suzanne, din träff kl. 16.00.
-Okej. -Hon har problem med minnet.
Helt klart.
Men hon är ändå krävande.
-Vad menar du? -Avsätt två timmar.
Hon kommer, men glömmer det, så ni får göra om det.
När hon tar medicinen.
-Hon är gullig. -Väldigt generös.
Glöm inte att be om flera checkar.
Okej.
Utvilad?
-Det där är mitt rum? -Det var ditt rum.
Jag reser bort och du öppnar bordell.
Jag var tvungen att jobba.
Du höll högt tempo.
Fyra räckte inte för att tillfredsställa dem.
Du har ju besparingar.
Det finns inget kvar.
Har du spenderat allt på en vecka?
Jag har inte spenderat nåt.
-Vad? -Vi tar det sen, jag gjorde det för oss.
-Vad menar du? -De har inget med det att göra.
Vem är han?
Hans son.
Vad hade du gjort?
Samma sak antagligen.
Pappa.
Det jag sa häromkvällen är inte sant.
Vad menar du?
Om din kuk.
Jag vet det.
Den är stor som en åsnas.
Pablo, ta en dusch. Du har en kund om 45 minuter.
-Vem då? -Carine.
Hon med borren? Lycka till.
Jag gillar det.
-Är det sant? -Ja.
Det har gått jättebra. Tjugo procents ökning sen du stack.
De tillfredsställde alla till skillnad från dig.
-Nej, spanjorskan gick. -Sant.
Spanjorskan?
En galning, det händer. Hon ville ha en limousine.
Det skulle inte hända med mig.
-Vad kaxig du är. -Avtala tid.
-Är du här? -Ja.
Ursäkta, jag glömde att du var här.
Med allt med resan till Nice.
Jag ville hälsa dig välkommen.
Hur gick det med din moster?
Det här kommer inte att funka.
Det går för snabbt.
Det känns som om du bor här,
som om vi vore gifta.
Jag vet inte.
Var är fotona på Alphonse?
Jag tänkte att...
Jag tog ner dem.
Så...
Du har ersatt en kille jag inte älskade,
men inget har förändrats.
Vad är det, Margot?
Är det nån annan?
Snälla, jag är trött.
Berätta.
Har du träffat nån annan?
Ja.
Och...
Vem är det?
-Säg inte att det är en man. -Varför inte?
Får jag inte ha en man?
Det är en man.
Var träffades ni?
I Nice.
På en båt.
Förlåt.
Du har inte förändrats.
Nej, det har jag inte.
Jag har förändrats, men åt andra hållet.
Jaha? Vad menar du?
Vet du vad?
Jag tycker jättemycket om dig.
Jag vill gärna fortsätta ses,
men då och då, som vi gjorde först.
Då och då. Det var fint.
Jag förstår.
Du har rätt.
Jag blir traditionell när jag känner nåt för nån.
Jag ska gå.
Ta för dig av maten.
-Jag är ledsen. -Ja.
Förlåt.
Fan ta dig, din jävel.
Tack.
En minut till och han hade flått mig. Varsågod.
-Ha en trevlig kväll. -Dra åt helvete.
Du kan röka om du vill.
Gör dig bekväm. Bilen är vår hela natten.
Tack, men jag röker inte.
Det är därför du har så fin hy.
-Snälla. -Jag menar det.
Du har ett vackert ansikte.
Du med.
Du är inte så ung.
Nej. Gör det nåt?
Inte alls. Den förra killen var i min sons ålder.
Jag fattar.
Jag gillar din accent. Var kommer du ifrån?
Vad tror du?
-Spanien? -Nej.
-Argentina? -Nej.
Vill du lyssna på musik?
Det beror på. Jag är traditionell.
Jag med.
Jag hade velat leva på 60-talet.
Säg inte så. Vi tvingades till saker på den tiden.
Hur kunde du...
Ursäkta?
Hur kunde du veta att jag älskar den här låten?
Jag vet inte. Gillar du den?
Det är inte möjligt.
Vi brukade lyssna på den hemma när jag var liten.
Det är en klassiker.
-Här. -Tack.
Tack så mycket.
Det här måste vara en dröm.
Tack.
Ursäkta, jag borde inte ha spelat den.
Nej då, det är bra att gråta.
Ibland.
Vi sitter och pratar, men jag vet inte vart du vill åka.
Montmartre.
Montmartre. Originellt.
Jag vet.
Härifrån ser stan inte ut att ha förändrats.
Du pratar bra franska. Bor du i Paris?
Nej, men jag bodde här för länge sen.
-Och så tröttnade du. -Inte alls.
Jag är faktiskt glad att vara tillbaka.
Du har ett märkligt sätt att uttrycka glädje på.
Lyckliga minnen är vemodiga.
De här senaste månaderna
har jag träffat många som lever i det förflutna.
Men i slutändan vill alla
älska nuet.
Lyckas du med det?
Vad?
Att ge folk livslust?
Jag tror det.
Jag har insett att jag är rätt bra på det.
Grattis!
Tycker du jag är självgod nu?
Nej.
Du är ärlig.
Ursäkta, sista beställningen. Vill ni ha nåt mer?
-Vi har druckit mycket. -Ja.
-En vodka. -Vodka.
Och din mamma?
Hon är inte min mamma. Det där var en förolämpning.
Jag är hemskt ledsen.
Ingen fara. Ett glas vin. Tack.
Det ska bli.
-Så... -Jag är ledsen.
Det gör inget. Jag accepterar min ålder.
Jag har träffat
många kvinnor.
Det kan jag tänka mig.
Och du är verkligen vacker.
Väldigt vacker.
Du får betalt för att få mig att tro att du gillar mig,
och ändå funkar det.
Det är konstigt, men med allt vin och hela situationen,
så känns det som om jag känner dig.
Ursäkta, jag...
...jag vill kyssa dig.
-Är det sant? -Ja, här.
Gör det då.
Ja?
Då gör jag...
-Kan jag kyssa dig på andra sidan med? -Ja.
Nu ska jag kyssa dig på riktigt.
Vad fint.
Jättefint.
Herregud.
Ja.
ETT HALVÅR SENARE
Stanislas är en skitskola. Min kompis gillade Alsacienne.
-Åh nej. -Nej.
Det är bara en liten elit. En snobbfabrik.
Därför går mina i allmän skola.
Allvarligt?
Pascal är halvprivat.
Det är faktiskt inte bara en skola för rika barn.
Hennes bästa kompis pappa är chef för Carrefour.
Mataffärerna?
Ja, mamma, mataffärskedjan.
Jaha. Vem då?
Oj, vad sent det är.
Du är jättetrött. Det syns på ögonen.
Lite kanske.
Kom, så åker vi hem.
-Mamma, det är din. -Ja.
-Åk nu. -Tack.
-Var försiktig. -Detsamma.
Jag älskar dig, mormor.
-Hej. -Hej.
Kör henne till Avenue de Wagram 117. Kan du komma ihåg det?
-Hon glömmer själv ibland. -117.
-Ha det bra! -Ja.
Nu får hon sova gott.
Vilken subba.
-Vem då? -Min dotter.
Jag vill åka till en annan adress.
Vart då?
Vi ska åka till...
Okej... Rue Cambronne 17.
-Ja, madame. -Mademoiselle.
Ska du inte lägga dig?
Jag vill läsa i vardagsrummet.
Okej.
Sov gott, älskling.
-Dröm sött. -Vad?
Inget.
KANAE JAPANSK MATAFFÄR
-Hej. -Hej.
Ursäkta.
-Hej. -Hej, Margot.
-Hej, Theresa. -Hej.
-Hej, Margot. -Hej.
Malik. Hur är det?
Bra. Det blev sent igår, men det går bra.
Kom förbi om du är trött. Jag har några magiska tabletter kvar.
Richard? Vad gör du här?
-Du börjar vid midnatt. -Jag vet.
-Hej. -Hej.
Hej, hur är det?
Hej.
-Allt väl? -Ja, vi väntar bara.
-Hej, Carole. Hur är det? -Hej.
Sexhundratrettio...
Femhundratjugofem...
Vad är det?
Det här stämmer inte!
Vad?
Du har klantat dig.
-Nej, jag skrev upp allt. -Nej.
Det står i fel kolumn, pucko.
-Nej. -Du blandar ihop barintäkt med pynt.
-Ja. -Där.
Du tror att du är en storlirare. Kom igen.
-Det är inte mitt jobb. -Jaså?
Jag är faktiskt chef.
-Skaffa en sekreterare. -Jag funderar på det.
Ja, men du är för snål.
-Är jag snål? -Vi ses sen.
-Vänta, stanna! -Jag kommer strax.
-Jag är rädd! -Var inte det. Du ska få se.
Jag var som du först.
Går du dit ofta?
Det svarar jag inte på.
Berätta för din syster.
Ibland på torsdagar, ofta på fredagar,
och jag missar aldrig en lördag.
På fredagar är det lotteri.
Man vinner en kille som man går till ett rum med.
Och om man inte gillar killen?
-Det har aldrig hänt mig. -Är det sant?
-Hej. -Hej.
Vad vill ni ha?
-En pumpa. -Ni kan gå in.
-Säger man alltid "pumpa"? -Nej.
Lösenordet ändras varje vecka. Man får ett mejl.
-Ja? -Det är jag.
-Jag kommer strax. -Okej.
-Hur är det? -Bra.
Ja?
Jag fick ditt sms. Känns det inte bättre?
Nej.
Andas.
Ta ett djupt andetag.
Var är du?
-Framför en spegel. -Bra.
-Se på dig själv. -Jag är gammal.
Nej!
Du har ännu ett långt liv framför dig.
Fullt av överraskningar.
Inget är så illa som du tror.
Vissa saker blir bättre, andra glömmer du bort.
Nåt som känns hemskt kan bli nåt fint.
-Ge dig själv en puss. -Vad?
Ge dig själv en puss.
Säg: "Allt är bra."
Allt är bra.
Tack.
-Allt väl? -Ja. Visst är det trevligt?
De är lite unga, men...
-Lammkött. -Ja.
Hej.
Två shots, tack.
Ge mig nycklarna.
-Varför då? -Kom igen, för fan.
Jag behöver kontanter till baren.
-Här. -Lägg av!
Åh, ja.
Vi har inte hela dan på oss.
Okej.
Skitstövel.
Ja?
Det är dags. Vattnet har gått.
Underbart.
EN ANDRA CHANS KABARÉ
Hon var så vacker
Jag vågade inte älska henne
Hon var så vacker
Jag kan inte glömma henne
Hon var för vacker
När vinden svepte henne med sig
Sprang hon glatt iväg
Och vinden sa till mig
Du är för vacker
Och jag känner dig
Att älska henne för alltid
Skulle aldrig vara möjligt
Ja, men hon gav sig av
Det är synd, men det är sant
Hon var så vacker
Det var du med.
Jag kommer aldrig att glömma det.
Nu är det höst
Och jag gråter ofta
Nu är det...
Våren är slut
I parken darrar löven
I den kalla vinden
Hennes klänning fladdrar
Och så är hon borta
Hon var så vacker
Jag vågade inte älska henne
Hon var så vacker
Jag kan inte glömma henne
Hon var för vacker
När vinden svepte henne med sig
Hon var så vacker
Jag kommer aldrig att glömma henne
Tack.
Kom, så sticker vi!
-Hej. -Hej.
-Vad bra du sjunger. -Tack.
Har jag gjort nåt fel?
Nej, hurså?
Du gick så plötsligt.
Vi hade väl kul?
Ursäkta.
Var är badrummet?
Vänster efter vardagsrummet
och sen rakt fram.
Stanna här.
Hur är det?
Hej, Françoise. Hur är det?
Vi måste prata.
Och du kommer inte att gilla det.
Undertexter: Gabriella Ekbom
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir