- En lille tår? - Endelig.
LIGE FØR SENGETID
Hold så op, Saltley.
Kæmpestor diamant, skat?
Hyp! Kom så!
- Hvad pokker sker der? - Landevejsrøver. De bliver plyndret.
- Hvad gør vi? - Din duelpistol.
Nå ja. Selvfølgelig.
Værsgo, kusk. Held og lykke.
Min er vist større.
Du gode Gud!
- Vi stikker af. - Det bliver svært i den kjole.
- Hvor er min hustru? - Jeg sidder herovre.
- Hvem pokker er De? - Skat, det er jo Dick Turpin.
Hvorfor sagde De ikke det? Storartet!
Alle vil bare plyndres af Dick Turpin.
Den berømteste og flotteste landevejsrøver nogensinde.
Her, tag alle mine penge.
Tag mine bukser. Og tag min kone. Jeg smutter. Farvel.
Besynderlig mand.
Frue, det var en fornøjelse at stjæle alt fra Dem.
- Hvad med et rigtigt kys? - Gerne, men ingen styrer vognen.
Ét lille kys skader ikke.
Hej, Turpin.
Vågn op. Du drømmer igen.
- Dick Turpin... - Alle vil plyndres af ham...
Du talte i søvne igen. Du prøvede at kysse mig, klamme skid.
Gjorde jeg? Var det godt?
- Tag dine ting. Vi går nu. - Super. Til frokost?
- Nej, du skal hænges. - Javel. Og bagefter frokost?
Sikke en idiot.
Professionel sørger til hængningen?
- Hvad har du? - Et godt tilbud.
To triste kællinger og en nedtrykt dreng. En halv krone?
- Han ser ikke ret bedrøvet ud. - Javel.
Hvad så med nogle ægte enker?
- Det var bedre. - Alle nyligt efterladte. Rigtige tårer.
Se lige Margaret. Se på hende. Klassisk triste ansigtstræk.
- Det gør mig ondt. - Tak.
Jeg elsker Margaret. Ja til Margaret. Du er hyret. Vi ses deroppe.
Alt for tidligt!
Margaret, vent, til vi er der. Du ødelægger stemningen lidt.
SIDSTE DRÅBE
Vi holder nu en kort pause og får en forfriskning.
- Hvad sker der? - Vi må få en drink først.
Kom, jeg giver.
Hvis I ikke er tilbage i vognen om en halv time,
kører jeg uden jer. Er det forstået?
Hej. Mit navn er Fattig-Martin, og jeg har skudt en høne.
Hej, Fattig-Martin.
Jeg hedder Lizzy Fish. Jeg truede med at sætte ild til en halmballe.
- Hej, Lizzy Fish. - Man kan blive hængt for hvad som helst.
Hej. Mit navn er Snitte-Bill. Jeg har dræbt 26 af mine familiemedlemmer.
Hej, Snitte-Bill.
Hvad med dig?
Hans navn er Dick Turpin. Han er landevejsrøver.
- Hvem er du? - Eliza Bean. Jeg er forfatter.
Ryk lidt. Jeg skriver om virkelige forbrydelser.
Gør du det?
Før skrev jeg smukke skuespil og digte, men ingen gad læse dem.
Hæslige mord kan folk ikke få nok af.
- Hvorfor mon det er sådan, Eliza? - Folk er fascinerede af forbrydere.
- Folk vil gerne læse din historie. - Den er kort. Jeg sigtede ikke på hønen.
Nej, ikke dig, Fattig-Martin. Dig. Dick Turpin.
Dick Turpin? Jeg har hørt om dig. Du skød Tom King. Blæste fjæset af ham.
Godt gået.
Vil folk virkelig høre min historie?
- Egentlig ikke. - Ja tak. Mor fortalte tit historier.
Kom nu, Dick. Spyt ud. Jeg tror, folk vil finde dig fascinerende.
Nu bliver jeg helt flov.
Jeg er søn af en slagter fra landsbyen Hempstead.
Jøsses. Jeg går ud og pisser.
Lykkelig barndom. Jeg elskede min far.
Men med årene indså jeg, at livet som slagter ikke lige var mig.
Har du fået dræbt den kanin?
Nej, men jeg har lavet hele landsbyen af squash.
Se, der er vi, lavet af peberfrugt. Du ser vred ud. Ikke helt så vred som nu.
Hvor lang tid har det taget?
Ni timer.
Når du er færdig med det, kan du dræbe svanerne.
Ikke Carol og Sue. De er forelskede. Hvordan dræber man overhovedet en svane?
Sparker man den? Halshugger den? Slår den med en sko?
Nogle gange tvivler jeg på, om du vil være slagter.
Selvfølgelig ikke. Jeg er veganer. Siden jeg var fem år. Jeg elsker dyr.
Det er ikke mit liv, far. Det er dit.
Ja, du har altid været sær.
Du tegnede, fik skøre idéer, gik i mærkeligt tøj.
Du er det særeste af alle mine børn.
Jeg er enebarn.
Jeg føler bare, jeg er skabt til noget stort og kreativt.
Hvis du har det sådan, må jeg have fat i din fætter Benny.
Han elsker at dræbe dyr. Han har allerede afløst et par gange.
- Han er ret god. - Ja. Han elsker kød.
At tale om og røre ved kød. Han har sine egne knive.
Ansæt Benny. Det er bedre for dig. Så tager jeg ud og følger mine drømme.
- Er du sikker? - Ja.
Du skulle have arvet det hele.
Nu får Benny det. Og dit værelse.
- Hvad med mine ting? - Dem brænder jeg. Og smider ud på gaden.
Okay. Jeg tager bare de her lilla sko og min symaskine.
Godt. Hvis det er din beslutning, så underretter jeg Benny.
Godt.
- Hej, Benny. - Hej.
Allerede?
- Tingene spidsede til. - Hvordan?
Du brugte ni timer på en squashlandsby.
- Pas på dig selv, min dreng. - Hils Carol og Sue fra mig.
- Ses, Benny. - Ses.
- Tror du, han klarer den? - Han er død om en uge.
Lavede du en hel landsby af squash?
Ja. Men jeg lavede soklen af græskar. Sådan en skal være solid.
- Og din far smed dig ud? - Ja, ingen arbejde, ingen bolig.
Jeg ejer kun den symaskine
- og de her seje, lilla sko. - Fedt.
- Kan jeg opbevare dem et sted? - Ja, i skabet.
Super. Tak, lille Karen. Du er uvurderlig.
Hold op, et stort skab.
Nej, ikke den dør. Den næste. Det der er den hemmelige gang.
- Har I en hemmelig gang? - Ja, men den er jo hemmelig.
Ja, ellers var det bare en gang. Og det er ikke nær så sejt.
Wow, en hemmelig gang alligevel. Gid jeg havde sådan en.
- Det lød underligt. - Ja, lidt. Undskyld.
Fem glas sorgdræber.
Vi serverer ikke for fremmede.
Godt.
Jeg hedder Tom King. Honesty Barebone. Nicholas Fraser.
Moose Pleck. Og...
- Steve. - Steve.
Jeg foretrækker Steven.
Men Steve er fint.
Der er en ledig plads i min bande.
Er der?
Du der.
I morgen rejser lord Rookwood op til sin sommerresidens i Dagenham.
Du standser hans vogn og viser ham ud i Rowney-skoven, hvor vi venter på ham.
- Er det din spøg? Jeg er otte år. - Præcis. Han får ikke mistanke til dig.
Undskyld, betyder det, jeg ikke er med i banden mere?
- Og hvis de ikke standser? - Så trækker du din gøb og standser dem.
Hvad er en gøb?
- Sådan en. - Nå ja, sådan en har jeg set før.
Javel.
- Hvem er du? - Bare den lokale slagter. Før altså.
Min fætter Benny har overtaget. Han har sine egne knive.
Jeg var ikke så vild med jobbet. Jeg er veganer, og...
Jeg har evnerne, men kan ikke kanalisere dem.
Men mon ikke, der findes noget for mig derude? Noget kreativt.
Du har heldet med dig i dag.
- Har jeg? - Ja. Jeg har et job til dig.
Fedt. Hvad skal jeg?
Det, jeg lige har bedt hende om!
Kan jeg få lidt feedback...
Her.
Okay. Jeg trykker på knappen, og så kommer den ud af røret?
Hvor går man med den? Hvor har I jeres? Heroppe et sted eller i et hylster?
Er der en sikring på den? Den kunne nemt gå af i mine bukser.
Nej. Der er ingen sikring.
Javel. Det virker lidt farligt. Jeg putter den i en taske.
Ja. Gør du det.
Okay.
I morgen. Klokken ti. Og du bakker ikke ud.
- For Steve. - Steve.
Jeg hedder Steven.
Åh, min stakkels sjæl Hvor end den er
Dick, hvad laver du? Det kan du ikke.
Heller ikke dig. Det er alt for farligt for et barn.
- Vi gør det sammen. - Det er da værre. Jeg klarer det.
Lige et spørgsmål. Havde den en sikring eller ej?
Pas nu på. Hvis du bliver snuppet, får du ballade.
Jeg bliver ikke snuppet. Bare rolig. Jeg er en mester i forklædning.
Kom så! Hyp!
Så De har set en flok mænd på min bedste mark i færd med at stjæle rådyr?
Og det ved De, fordi De er fra præcis 15 minutter ude i fremtiden?
- Netop. - Hvordan er fremtiden?
Stort set ligesom nu. Tøjet har udviklet sig lidt.
Giv mig den pose.
- Hvad er det? - Det er en banan.
- Og det her? - Et regnslag, hvis det bliver regnvejr.
- Og hvad er det her? - Jeg mener, det kaldes en "gløb".
- Det er en pistol. - Ja, det er.
Med initialerne "TK". De er med i Tom Kings bande. Fupmager!
Hvor vover De at komme her med den røverhistorie?
Hjælp!
Kør videre! Det er et baghold!
Farvel, fremtidsmand!
Flyt dig!
Ærgerligt. Jeg elsker det regnslag.
- Hvor er han? - Det gik ikke helt efter planen.
Hvem er du klædt ud som?
Jeg er fra fremtiden. Men kun 15 minutter.
Aha. Hvis du er fra fremtiden, burde du have forudset det her.
Hvad skete der?
Har du skudt Tom King?
Teknisk set, ja. Men der er lidt kontekst.
- Så er du modigere end mig. - Han er væk! Vi er fri!
Ja!
- Så det er fint? - Vi hadede ham. Du skal have kæmpe tak.
Lige i panden.
- Sejt, jeg kan se hans hjerne. - Ad, hvor klamt.
Han plyndrede kun for penge. Det er jo ikke det vigtige.
- Nej. Er det ikke? Klart. - Nej.
Jeg plyndrer i protest mod det uretfærdige i at arve jord. Og for at hjælpe fattige.
- Slår vi stadig folk ihjel? - Ja, selvfølgelig.
Fedt.
- Kunne I virkelig ikke lide Tom King? - Han sagde nogle ret slemme ting til mig.
Meget slemme.
Vil du tale om det?
Han sagde, jeg har tykke ankler.
TO TIMER SENERE
Jeg er faktisk ret følsom omkring mine ben.
Ridebukser passer mig aldrig, så jeg rider altid i damesaddel.
Tom sagde, jeg lignede en tøs, når jeg gjorde det.
Det er der ikke noget galt i, min store ven.
De klæder sig praktisk og elegant. Jeg har gået i kjole et helt år.
Ingen underbukser. En let brise op under. Du skulle prøve.
- Ja tak. - Vi skal skræmme folk.
Jeg siger bare, at hvis Moose møder op i en løs busseronne, får han min stemme.
- Mere behageligt. - Fuld af selvtillid. Klæder skaber folk.
- Klart. - Også kvinder.
Tag bare ham. Seje ridebukser.
- Tydeligvis en dame. - Hvad?
Det var lidt af et chok.
- Vidste I ikke det? - Du hedder jo Nicholas.
- Okay, mit rigtige navn er Nell. - Hvad?
Der er ikke mange landevejsrøverjobs til kvinder.
Så jeg kaldte mig Nicholas og tog mandetøj på.
Det er ret tydeligt for de fleste.
- Det er løgn. - Jeg forudser en dag,
hvor mænd og kvinder udfører samme arbejde for samme løn.
- Den var god. Han er sjov. - Jeg mente det faktisk alvorligt.
Et dobbeltbluff. To!
Hvad?
Jeg så et løst vognhjul henne ved tuen.
- Det rullede. - Jeg kiggede! Tre! Hattrick.
- Sindssygt. - Er han ikke skøn?
Ham kan jeg lide.
Det var hyggeligt. Jeg smutter. Jeg skal lige noget.
Skal du ikke være vores nye leder og åndelige guru og livscoach?
- Undskyld, hvad? - Ja, han bestemmer nu.
Mig? Leder?
Måske er det min skæbne.
At lede en bande flotte fredløse og ride over heden.
Med vind i håret.
Undskyld.
"Hvem er du?" "Jeg er Dick Turpin." "Er du ikke slagter?" "Nej, ikke mere."
"Sælger du stadig koteletter?" "Nej, spørg min far."
Hvem taler han med?
- Sit fantasi-jeg. - Han er vildt sej.
"Hvad med svinemedaljoner?" "Stop. Jeg er landevejsrøver nu."
Jeg er landevejsrøver.
- Ja. Jeg gør det. - Ja!
Spændende. Har vi et håndtryk?
- Ja! - Et lille håndslag, et klem.
- Fistbump. Ryst med røven. - Ingen ryst med røven.
Du vælger ikke vores leder. Det gør vi, og du bliver ikke leder.
Okay.
Dick skal være leder. Jeg tror, han er den bedste i verden.
Han syr en kjole til mig. Har han mon en bedste ven?
Vent, hvad med mig? Jeg er den bedste røver. Jeg bør bestemme.
Nell, vi elsker dig. Du skyder godt, og du er en sej rytter.
- Men du knækker tit under pres. - Jeg knækker da aldrig. Jeg er uknækkelig.
Okay, så er du leder.
- Ja. Hvad nu? - Hjem eller frokost?
Okay... Frokost eller hjem? Begge dele er gode muligheder.
Åh gud...
Jeg kan ikke klare al den stress! Gør, som I vil.
Så er det afgjort. Dick er vores nye leder.
I det glorværdige øjeblik blev min skæbne forseglet, og en legende var født.
Det er et smukt øjeblik. Nu kunne vi lave håndtrykket.
- Jeg gider ikke håndtryk. - Hun skal nok tø op.
Jeg var nu den retmæssige leder af min helt egen bande fredløse.
- Det lyder opdigtet. - Nej.
- Hvad gør? - Det hele.
Først er du slagter og valser omkring med dine skøre idéer.
- Så er du klædt ud som fremtidsmand. - Ja, det var lidt mærkeligt.
Og pludselig er du leder for en bande forbrydere.
Okay, det lyder lidt opdigtet, men det er altså sket.
- Jeg tror på dig. - Tak, Fattig-Martin.
Okay, vi opsummerer lige, hvad jeg har skrevet.
Turpin med det prægtige, ravnsorte hår
stiger ud af den væltede vogn og står over for den blændende Tom King.
Uden tanke for sit eget ve og vel
skyder Dick Turpin tappert og heltemodigt Tom King i ansigtet.
Dick smigrer sig til pladsen som bandens leder.
Han forhekser Honesty, nedlægger Moose og forfører Nell, som er forelsket i ham.
- Ikke? - Jo, nogenlunde.
Wow, du er fantastisk.
Glimrende, jeg har det hele. Nu leder du banden. Hvad sker der så?
Så syede jeg noget vildt flot tøj til mig selv og banden.
- Tøj? - Ja, vi skulle jo se godt ud.
Jeg gider ikke det pis.
- Jeg elsker det. - Er kappen for lang?
- Kan en kappe være for lang? - Korrekt. Hvad synes I?
- Lidt sært. - Flot.
- Det føles helt rigtigt. - Er det læder?
Nej, det er faktisk lavet af roer.
Fanger lyset, er slidstærkt og kan tørres af.
- Godt til blod. - Ja. Vi ser fantastiske ud.
Tegn os, en eller anden. Alf.
En anden tegner.
Pas på, Dick. Jonathan Wilde er her.
- Hvem er han? - Overtyvefangeren.
Han lyder som en mand, vi bør undgå.
Han er korrupt. Han havde en aftale med Tom King.
- Ja, han er farlig. - Ja.
Hvis du smutter, forstår jeg dig godt.
- Det er fint. - Vi er her, Dick.
- Jeg vil dø for dig, Dick. - Godt at vide.
Okay, stil jer bag mig. Prøv at se truende ud.
Nell, jeg fører ordet.
Mr. Wilde. De er lidt mindre, end jeg havde regnet med.
- Jeg er Jonathan Wilde. - Det giver mere mening.
- Min søn, Christopher. - Goddag.
Min kone og jeg kan ikke finde pasning. Det er skidebesværligt.
Christopher, sæt dig.
Nå, til sagen.
Til sagen.
Mr. Turpin, rygtet om Dem er løbet i forvejen.
Er det?
Ikke mange havde turdet modsætte sig Tom King.
- King var en bølle. Jeg gider ikke bøller. - Godt, jeg kommer som en ven.
King og jeg havde en ordning.
Nu hvor han er væk, og De er den nye leder,
ville jeg høre, om De var villig til en lignende grad af samarbejde.
- Det er helt enkelt. - Far?
De fortsætter som hidtil
- uden at risikere hængning... - Far?
Vi vurderer tyvekosterne, jeg beholder det meste
og sælger noget til de oprindelige ejere.
- Far? - Hvad?
Et dødt møl.
- Hvad sagde jeg, før vi gik ind? - Ti stille, når du arbejder.
- Hvorfor viser du mig et dødt møl? - Det er meget stort.
- Læg det. - Det er allerede dødt.
Læg det møl, eller gå ud og vent i vognen.
Beklager. Sød nok, men sommetider...
- Og præcis hvor meget er Deres andel? - 95 procent.
95 procent? Det er røveri ved højlys dag.
Jeg har mange udgifter, Turpin.
Til stikkere, spionnetværk og Christophers svømmetimer.
- Svømning er vigtigt. - Bestemt.
Kan De ikke tage bare lidt mindre?
Hør godt efter. Jeg sender mange i galgen.
Pas på, Dick. Jeg tror, han truer os.
Ingen trussel.
- Vi bliver et fremragende team. - Sådan et har jeg allerede.
Vi kalder os Essex-banden, og vi arbejder ikke for nogen.
Det var en skam.
De, min herre, har lige underskrevet Deres egen dødsdo...
For pokker, Christopher! Gider du godt holde op?
De og Deres bande vil blive anholdt og hængt for mordet på Tom King.
Virkelig? Og hvem skal anholde os?
- Mig. - Dem og hvilken hær?
Mig og min hær.
Og hvem er Deres hær? Christopher og det svitsede møl?
Nej, mig og min rigtige hær.
Det er ret imponerende.
Ingen undslipper overtyvefangeren.
- Den hemmelige gang! - Hvad?
- Skynd jer! - Kom nu, Moose!
Honesty!
- Jeg kendte ikke den hemmelige gang. - Den er også hemmelig.
Ja, De har helt ret.
Hvis alle kendte til den, var det jo bare en gang.
- Det sagde jeg også. - Vi er slet ikke så forskellige.
Arbejd for mig.
Det tror jeg ikke. Tom King var en gammeldags landevejsrøver.
Jeg er nymodens.
Der bliver mindre vold, mere charme og måske endda lidt stil.
Vi giver ikke penge til pampere som Dem.
Vi giver dem til de fattige. Lille Karen og Alf, der ikke kan tegne.
Ja!
Vi ses, bredhage.
Kan jeg hjælpe Dem?
Et skab ved siden af en hemmelig gang?
- Mal dog døren en anden farve. - Ja, farvekod dem.
Skabe er praktiske. De er grønne eller brune.
Den hemmelige gang er mystisk, så lilla.
- Eller turkis. - Præcis.
Sæt dog et skilt på ligesom et toilet.
Da ikke på en hemmelig dør. Så er den jo ikke hemmelig.
Måske et skilt med blindskrift?
- Kan du læse blindskrift? - Nej, men hemmelige gange skræmmer mig.
Det er en fascinerende skabssnak, men den kommer næppe med i artiklen.
Men slutningen er spændende.
- Er den? - Ja, du bliver jo hængt.
Jeg bliver ikke hængt. Jeg blev fanget, men ikke min bande.
- Så de kan redde mig. Det er perfekt. - Ja da. Selvfølgelig kommer de.
De kommer. Jeg skød jo tappert og heltemodigt Tom King.
Og reddede dem fra Jonathan Wilde. De elsker mig.
Ja ja. Og når de redder dig, skriver jeg en bog om dine eventyr.
Dick Turpins eventyr.
Og hvis de ikke redder dig, og du bliver hængt?
Så bliver det en lille tryksag.
En tryksag?
- En knivskarp tryksag. - Ingen gider være en knivskarp tryksag.
Jeg vil være en knivskarp tryksag.
Okay, alle op i vognen igen.
Det er sidste chance for at gå på toilettet.
Nogensinde.
Se venligst efter, at I har alle jeres personlige ejendele, tak.
Margaret, så er det nu. Tænk på din mand.
Perfekt.
Det er farligt. Den slags kan virkelig få fart på.
- Hvad for nogle? - De der runde dimser.
- Mener du hjul? - Ja.
- Det er de også beregnet til. - Ja ja, men folk kan komme til skade.
Det er ædelt af dig, når nu du skal hænges.
Geoffrey, vi kom lidt skævt fra start, men det har været hyggeligt.
Ja, hav det godt, Dirk.
- Jeg hedder Dick. - Javel.
Vi snakkes ved.
- Nogen sidste ord? - Ja, øjeblik.
Jeg ved, hvad I tænker. "Hvem er ham med de flotte kindben?
Hvor bliver han klippet? Hans jakke er udsøgt."
Det er ikke vigtigt. Jo, lidt er det.
Det vigtige er, at mit navn er Dick Turpin,
og en dag bliver jeg den mest berømte landevejsrøver i hele England.
Du skal hænges lige om lidt, din idiot!
Jeg er ikke en idiot, for min bande kommer og redder mig.
De er her faktisk allerede.
Nu skal I møde en af mine gode venner.
Moose.
Det havde været fedt.
Han er morsom.
- Hæng ham! - Undskyld.
Nu skal jeg. Jeg rykker lige øjenhullerne ned.
Sådan. Kan du se? Så er du klar.
Stop.
Hurtig besked til banden.
Hvis I vil redde mig, er det bedst, før jeg får rebet om halsen.
Venner?
Storartet! Den bedste hængning jeg har været til.
Venner? Venner.
Hold nu op med det pjat.
- Hvad venter du på? Skyd rebet. - Du må ikke stresse mig.
De kan godt være lidt upræcise.
Det var med vilje. Du vil ikke redde ham.
Åh gud, nu dør han. Se, hans krop vrider sig.
Rolig, han er ikke død. Jeg lader lige.
Glem det. Jeg gør det.
Vi kommer, Dick!
Vagter! Fang ham!
- I kom. - Selvfølgelig. Du er verdens bedste mand.
Ja.
Den er så rar at have på.
- Moose! - Undskyld.
Løb.
Ikke igen.
- Har De været i et godt skab for nylig? - Hvad så, bredhage?
De har vel forstået, at De ikke slipper fra Jonathan Wilde.
- Nu skal... - Far?
- Nu skal vi... - Far?
- Nu skal vi... - Far!
- Hvad er der nu? - Vognhjul!
Jeg havde sagt det.
Skal jeg altid ride på den lille hest?
Ikke mere brok. Der var ikke andre.
Lederen bør have en stor hest. Jeg har siddet på større hunde.
Godt, lad os komme i gang.
Christopher, idéen med en efterlysning er, at folk kan genkende personen.
Det ligner en skildpadde med kjole på.
- Hvem har tegnet den? - Alf.
Alf? Alf fra værtshuset? Alle ved jo, at han ikke kan tegne.
- Hvor mange har du fået lavet? - 3000.
Du fredsens. Hvornår begynder skolen igen?
EFTERSØGT FOR LANDEVEJSRØVERI
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve