ANGLIJA, 1735
- Boš malo? - Končno si vprašal.
ČAS, KO BO TREBA SPAT
Saltley, nehaj.
Orjaški diamant, draga?
Hitro! V galop! Hitreje!
- Kaj hudiča se dogaja? - Razbojnik. Oropal vas bo.
- Kaj bova? - Pištola za dvoboj.
Ja, seveda.
Izvoli, kočijaž. Vso srečo.
Moja je večja.
Ljubi bog.
- Treba bo bežati. - V tej obleki bom težko.
- Kaj si naredil z mojo ženo? - Tu sem.
- Kdo hudirja si? - Ljubi, to je Dick Turpin.
Zakaj pa ne poveš? Sijajno.
Vsi si želijo, da bi jih oropal Dick Turpin,
najslavnejši in najdrznejši razbojnik vseh časov.
Vzemi ves moj denar. In hlače. Pa še ženo ti dam.
Jaz grem. Čao.
Čuden možakar.
Gospa, z največjim veseljem sem vas obral do kosti.
- Pošteno me kušnite. - Saj bi, ampak nihče ne vozi kočije.
En poljubček ne bo škodil.
Oj, Turpin.
Zbudi se, spet sanjaš.
- Dick Turpin je. - Vsi hočejo, da jih oropa Turpin.
Spet si v spanju govoril. Še kušniti si me hotel, čudak.
Res? Ti je bilo všeč?
- Vzemi svoje stvari. Greva. - Super. Na kosilo?
- Ne, obesili te bodo. - A tako. Potem pa kosilo?
Kakšno teslo.
IŠČE SE ESSEŠKA TOLPA
Hočeš poklicnega žalovalca za obešanje?
- Kaj ponujaš? - Imam posebno ponudbo.
Dve mizerni babi in poklapan deček. Pol krone?
- Ne zgleda dovolj poklapan. - Dobro.
Kaj pa ponudba pristnih vdov?
- To je že bolje. - Vse so nedavno ovdovele.
Točijo prave solze.
Poglej Margaret. Poglej jo. Tipičen nesrečen obraz.
- Sožalje. - Hvala.
Margaret je super. Njo vzamem. Dogovorjeno. Se vidiva gor.
Prekmalu!
Margaret, počakaj, da pridemo tja. Vsem kvariš razpoloženje.
ZADNJA KAPLJA
Kratek postanek za osvežitev.
- Kaj se dogaja? - Pred obešanjem lahko še nekaj spijemo.
Pridi. Jaz plačam.
Tistega, ki se ne vrne čez pol ure,
bom pustil tukaj. V redu?
Živjo. Sem Poorly Martin in počil sem piščanca.
Živjo, Poorly Martin.
Živjo. Sem Lizzy Fish in grozila sem, da bom zažgala balo sena.
Živjo, Lizzy Fish.
Danes te že za vsako figo obesijo.
Živjo. Sem Bill Britev
in pobil sem 26 članov svoje družine.
Živjo, Bill Britev.
- Kaj pa ti? - To je Dick Turpin, razbojnik.
- Kdo si pa ti? - Eliza Bean, pisateljica.
Umakni se. Pišem resnične kriminalne zgodbe.
- Res? - Ja.
Nekoč sem pisala čudovite igre, pesmi, a nikogar ni brigalo.
Zgodbe o grozljivih umorih pa gredo za med.
Zakaj je tako, Eliza?
Ne vem. Ljudje so očarani nad kriminalci.
Moje bralce bi tvoja zgodba zanimala.
Ni kaj povedati. Nisem ciljal piščanca.
Ne ti, Poorly Martin. Ti. Dick Turpin.
Dick Turpin. Slišal sem zate.
Ustrelil si Toma Kinga. Odpihnil si mu obraz.
Bravo.
Bi ljudi res zanimala moja zgodba?
- Niti ne. - Ja, prosim.
Mama mi je govorila zgodbe.
Daj, Dick. Razgovori se. Ljudi boš očaral.
Ne vem. Malce mi je nerodno.
Rodil sem se mesarju v vasi Hempstead.
O bog. Scat grem.
Imel sem lepo otroštvo in očeta sem imel rad.
Toda ugotovil sem, da poklic mesarja ni zame.
- Si že ubil tistega zajca? - Ne, sem pa iz bučk naredil celo vas.
Jaz in ti iz paprike. To si ti. Jezen si. Ne tako zelo kot zdaj.
- Koliko časa si porabil? - Devet ur.
- Ko tole končaš, ubij labode. - Pa ne Carol in Sue. Zaljubljeni sta.
Saj sploh ne znam ubiti laboda.
Ga brcneš, odsekaš glavo, udariš s čevljem?
Včasih se sprašujem, če sploh hočeš postati mesar.
Seveda nočem. Vegan sem.
To govorim že od petega leta. Rad imam živali.
To ni moje, ampak tvoje življenje, oče.
Ja, vedno si bil čuden.
Risal si in imel odštekane ideje in oblačila.
- Najbolj čudaški si od mojih otrok. - Edinec sem, oče.
Mislim, da mi je usojeno nekaj doseči. Nekaj pomembnega, ustvarjalnega.
No, če je tako, bom vzel tvojega bratranca Bennyja.
On rad ubija živali. Nekajkrat je delal, ko te ni bilo.
- Zelo dober je. - Vem.
Obožuje meso. Rad govori o njem in se ga dotika.
Ima svoje nože.
Vzemi Bennyja. Bolje bo zate. Jaz bom sledil svojim sanjam.
- Si prepričan? - Ja.
Vse to sem hotel zapustiti tebi.
Zdaj bo Bennyjevo. Tudi tvoja soba.
- Kaj pa moje stvari? - Zažgal jih bom in vrgel na cesto.
Dobro. Vzel bom te vijolične čevlje in šivalni stroj.
Če si se tako odločil, bom sporočil Bennyju.
Prav.
- Živjo, Benny. - Živjo.
Torej si mu že povedal.
- Treba se je bilo odločiti. - Zakaj?
Devet ur si delal mesto iz bučk.
- Pazi nase, sin. - Pozdravi Carol in Sue, oče.
- Adijo, Benny. - Adijo.
- Bo z njim vse v redu? - Do konca tedna bo mrtev.
Si res naredil vas iz bučk?
Ja. Za temelje sem uporabil buče. Potrebuješ trdne temelje.
In oče te je vrgel ven?
Ja, neverjetno. Nimam ne službe ne strehe nad glavo.
Imam samo ta šivalni stroj
- in mogočne vijolične čevlje. - Kul.
- Jih lahko kam spravim? - V omarico jih daj.
Odlično. Hvala Mala Karen. Zaklad si.
- To je pa velika omarica. - Ne ta vrata, ampak naslednja naprej.
- To je skrivni prehod. - Nisem vedel za skrivni prehod.
- Ker je skrivnost. - Ja.
Če bi vsi vedeli zanj, bi bil samo prehod. To pa ni kul, kajne?
Skrivni prehod. Bemtiš. Tudi jaz si ga želim.
- Čudaško se sliši. - Ja, prav imaš. Oprosti.
Pet kozarcev gina.
Neznancem ne točimo.
Prav.
Sem Tom King. Honesty Barebone.
Nicholas Fraser. Moose Pleck. In...
Steve.
- Steve. - Ljubše mi je Steven.
- Tudi Steve bo v redu. - V tolpi bom imel prosto mesto.
Res?
Ti.
Jutri bo lord Rookwood odpotoval v svojo poletno hišo v Dagenhamu.
Ustavila boš njegovo kočijo in ga usmerila v Rowney Woods, kjer ga bomo čakali.
Se šališ? Osem let sem stara.
Tako je. Ne bo posumil vate.
Ali to pomeni, da nisem več v tolpi?
- In če ne ustavijo? - Potem jih prisili z lajajočim železom.
Kaj je lajajoče železo?
Ena od teh.
Ja, videl sem jih že.
Štekam.
Kdo si?
Tukajšnji mesar. Bivši. Zamenjal me je bratranec Benny. Ima svoje nože.
Ta poklic me ni zanimal. Vegan sem in...
Imam veščine, a ne vem, kako naj jih uporabim.
Čutim pa, da tudi zame obstaja nekaj.
Nekaj ustvarjalnega.
Danes je tvoj srečen dan.
- Res? - Ja.
Posel imam zate.
Kul. Kaj pa?
Kar sem njej naročil!
Hvaležen bi bil za povratno informacijo.
Vzemi.
Dobro. Pritisnem na ta gumb in pride iz te cevi.
Kje naj jo nosim? Kje jo nosite? Tukaj ali obstaja tok?
Ima kakšno varovalo? Lahko bi se mi v hlačah sprožila.
Nobenega varovala ni.
Videti je nevarna. Nosil jo bom v torbi.
Ja, tako naredi.
- Prav. - Jutri ob desetih. Ne podurhaj je.
- Na Steva. - Na Steva.
Steven sem.
Uboga moja duša, kjerkoli že si.
Dick, kaj delaš? Tega ne smeš.
Ne morem pustiti tebe. Otrok si. Prenevarno je.
- Greva oba? - To bo še slabše.
V redu bom.
Samo nekaj. Je rekel, da obstaja varovalo ali ne?
Bodi previden. Če te dobijo, boš v hudi godlji.
Ne bodo me ujeli. Ne skrbi zame. Znam se zamaskirati.
Hija, fantje. Ja, ja.
Praviš, da si videl tolpo mož, ki je na mojem polju kradla srnjad?
To pa veš zato, ker prihajaš iz točno 15 minut v prihodnost.
- Tako je. - Kako je v prihodnosti?
Skoraj tako kot zdajle. Oblačila so malo boljša.
Daj mi to mošnjo.
- Kaj je to? - Banana.
In tole?
Vodoodporni pončo za primer dežja.
Kaj pa je to?
Mislim, da se ji reče lajajoča žleza.
- Pištola je. - Ja, pištola je.
Z začetnicama TK. V tolpi Toma Kinga si. Prevarant!
Kako si upaš v mojo kočijo s to za lase privlečeno zgodbo?
Prosim!
Ne ustavljaj!
- Zaseda je! - Dajmo.
Adijo, mož iz prihodnosti!
Ven!
- Škoda. Rad imam ta pončo. - Kje je?
Ni šlo po načrtu.
V kaj si se našemil?
Iz prihodnosti sem. Samo iz 15 minut v prihodnost.
Če si iz prihodnosti, bi tole moral predvideti.
Kaj se je zgodilo?
Si ubil Toma Kinga?
V principu ja, a je treba upoštevati okoliščine.
- Potem si pogumnejši od mene. - Ni ga več. Svobodni smo!
To!
Je to v redu?
Sovražili smo ga. Naredil si nam veliko uslugo.
Točno v čelo.
- Lepo, vidim mu v možgane. - Odvratno.
Ljudi je hotel oropati denarja, to pa ni bil smisel tega.
Ne. Res ne?
- Ne. - Seveda ne.
Ropam zaradi krivičnosti lastništva zemlje na podlagi dedovanja.
In za pomoč revnim.
- Bomo vseeno pobijali ljudi? - Seveda jih bomo.
Fino.
- Ne morem verjeti, da ga niste marali. - Izrekel mi je veliko grdih stvari.
Zelo grdih.
Bi se pogovoril o tem?
Rekel je, da imam kravje gležnje, kar ni prav.
- Ne. - Občutljiv sem glede svojih nog.
Ne najdem primernih hlač, zato vedno jaham na ženskem sedlu.
Tom pa je govoril, da zgledam kot bluza debele dekline.
Nič ni narobe, če si kot bluza debele dekline, orjak.
Praktične so in elegantne. Nekoč sem eno leto nosil obleko.
Brez spodnjic, vetrič mi je pihljal od spodaj. Super občutek. Poskusi.
- Bom. - Vzbujali naj bi strah.
Pravim samo, če bi se Moose prikazal v široki halji, bi ga pohvalil.
- Bilo bi udobneje. - Samozavest bi se ti okrepila.
Obleka naredi človeka.
- Seveda. - Ali žensko.
Poglej tega. Nosi te hlače, kajne?
- Očitna gospodična. - Kaj?
- Kaj takega. - Nista vedela?
Ime ti je Nicholas.
- Moje pravo ime je Nell. - Kaj?
Ženska stežka postane cestni razbojnik.
Zato sem se poimenovala Nicholas in preoblekla v moškega.
Večina takoj opazi.
- Nemogoče. - Vidim čase,
ko bodo moški in ženske za enako delo enako plačani.
Krasno. Šalo je razdrl.
- Dobra. - Resno sem mislil.
Dvojna šala. Dve.
Kaj je?
Zdelo se mi je, da sem videl sneto kolo kočije.
- Kotalilo se je. - Nasedel sem in pogledal! Tri šale.
- Noro. - Super je, kajne?
Všeč mi je.
Klapa, resno. Popihal jo bom. Čaka me nekaj opravkov.
Ne boš naš novi vodja, duhovni guru in življenjski trener?
- Kaj? - Ja. Zdaj je glavni.
Jaz sem vodja?
Morda mi je bilo to usojeno.
Voditi tolpo drznih razbojnikov, ki jezdijo po resavi.
- Ja. - Veter mi mrši lase.
Oprosti.
"Kdo si?" "Dick Turpin."
"Nisi mesar?" "Ne, to je bilo zdavnaj."
- Ja. -"Še prodajaš kotlete?"
"Ne, pomenite se z mojim očetom."
S kom se pogovarja?
- S svojim namišljenim jazom. - Kul je.
"Kaj pa svinjske medaljone?"
"Povedal sem že. Zdaj sem razbojnik."
Razbojnik sem.
- Sprejmem. - To!
Navdušen sem. Imejmo svoj pozdrav.
- Ja! - Rokovanjce, podrs.
- Pest ob pest, bok ob bok. - Nobenih bokov.
Ne boš odločal, kdo je vodja. Mi se bomo odločili in ti ne boš vodja.
Prav.
Dick naj bo vodja. Ne bom trdil, a bržkone je najboljši človek na svetu.
Ja. Sešil mi bo obleko. Misliš, da ima bestiča?
Trenutek. Kaj pa jaz? Najboljši razbojnik sem in jaz bom vodja.
Nell, rada te imava. Odlično streljaš in jahaš divjega konja.
- A pod pritiskom se zlomiš. - Ni res. Nikoli se nisem.
- Nezlomljiva sem. - Prav. Bodi vodja.
- Ja. Kam gremo? - Nazaj ali na kosilo?
Dobro. Kosilo ali nazaj? Obe sta odlični možnosti.
O bog.
Ne prenesem tega stresa! Prav. Ni važno. Briga me.
- Odločeno. Dick je naš novi vodja! - To!
V tistem trenutku je bila moja usoda zapečatena
in legenda rojena.
Čudovit trenutek. Čas je za poseben pozdrav.
- Ja. - Tega ne bom počela.
- Se bo že unesla. - Vem.
Bil sem uradno izbrani vodja svoje tolpe razbojnikov.
- Izmišljotina. - Ni res.
- Kateri del? - Vse.
Najprej si mesar z zblojenimi idejami,
potem pa oblečen v tipa iz prihodnosti.
To je bilo res čudno.
Potem pa si nenadoma vodja tolpe kriminalcev.
Res se sliši izmišljeno, a ti zagotavljam, da je bilo res.
- Verjamem ti. - Hvala, Poorly Martin.
Povzemimo, kar je bilo povedano.
Turpin se s svojo veličastno glavo vranje črnih las
prikaže iz prevrnjene kočije in sooči z razkurjenim Tomom Kingom.
Potem pa Dick Turpin nesebično in junaško Toma Kinga ustreli v obraz.
Dick tolpo prelisiči, da postane njihov novi vodja.
Očara Honestyja, Moosa podre na tla
in zapelje Nell, ki se je takoj zatrapala vanj.
- Je tako? - Bolj ali manj.
- Vau. Izjemen si. - Odlično. To sem zapisala.
Vodja tolpe si. Kaj je bilo potem?
Sebi in tolpi sem sešil fantastične obleke.
- Obleke? - Ja, da bomo dobro zgledali.
Tega sranja ne bom več poslušala.
- Zakon. - Je ogrinjalo predolgo?
- Je sploh lahko predolgo? - Točno.
Kako se počutite?
- Čudno. - Všeč mi je.
- Končno sem jaz. - Je to usnje?
Ne. Umetno usnje je. Imitacija usnja.
Ujame svetlobo, trpežno je in obrišeš ga.
- Dobro za kri, a ne? - Ja.
Fantastični smo. Naj nas nekdo nariše. Alf.
Naj nas nekdo drug.
Pazi, Dick. Prišel je Jonathan Wilde.
- Kdo je to? - Lovec na tatove.
Ne bom lagal, ampak takih se moramo izogibati.
Ne, Dick. Baraba je. S Tomom Kingom je imel dogovor.
- Ja, nevaren je. - Ja.
Ne bom ti zamerila, če se ne greš več tega.
- V redu sem. - Tukaj bomo, Dick.
- Zate bom umrl, Dick. - Dobro, da vem.
Stopite za mano in poskusite zgledati grozeče.
Nell, jaz bom govoril.
G. Wilde. Nekoliko manjši ste, kot sem si predstavljal.
- Jaz sem Jonathan Wilde. - Ja, to je bolj logično.
- To je moj sin, Christopher. - Živjo.
Trenutno z ženo nimava varstva zanj. Totalna jeba.
Christopher, sedi tja.
Lotimo se posla.
Pa dajmo.
- G. Turpin, veliko sem slišal o vas. - Res?
Malo jih je, ki bi si upali Tomu Kingu postaviti po robu.
Nasilnež je bil. Takih pa ne maram.
Potem je dobro, da prihajam kot prijatelj.
S Kingom sva imela dogovor. Ker ga ni več, vi pa ste novi vodja,
me zanima, ali bi bili pripravljeni nadaljevati sodelovanje.
- Preprosto je. - Oče.
Nadaljujte z delom,
- ne da bi tvegali vislice. - Oče.
Ogledali si bomo plen. Večino ga bom obdržal
in nekaj kosov celo prodal prvotnim lastnikom.
- Oče. - Kaj je?
Mrtva vešča.
Kaj sem ti naročil, preden sva prišla sem?
Naj molčim, ko delaš.
- Zakaj potem kvasiš o mrtvi vešči? - Zelo velika je.
- Znebi se je. - Saj je že mrtva.
Odloži jo, ali pa počakaj v kočiji.
Oprostite. Krasen je, a včasih...
- Kolikšen bi bil vaš delež? - Petindevetdeset odstotkov.
- Petindevetdeset... To je navadna kraja. - Veliko stroškov imam.
Podkupnine za ovaduhe, vohune, Christopherjeve ure plavanja.
- Plavanje je pomembno. - Ja.
Bi lahko malce znižali svoj delež?
Poslušaj. Veliko ljudi pošljem na vislice.
Previdno, Dick. Mislim, da nam grozi.
Ni grožnja.
- Lahko smo odlična ekipa. - Jo že imam.
Imenujemo se Esseška tolpa in ne delamo za nikogar.
Škoda.
Gospod, pravkar ste si podpisali smrtno...
Za božjo voljo, Christopher, lahko nehaš?
Vas in vašo tolpo bodo prijeli in obesili zaradi umora Toma Kinga.
Res? Kdo nas bo prijel?
- Jaz. - Vi in čigava vojska?
- Jaz in moja vojska. - Kdo so vaša vojska?
- Christopher in osmojena vešča? - Ne. Jaz in moja vojska.
Zelo impresivno.
Lovcu na tatove ne uide nihče.
- Klapa, skrivni prehod. - Kaj?
- Gremo! - Dajmo! Moose!
- Honesty! - Ubogaj Dicka!
- Nisem vedel za skrivni prehod. - Zato je skriven.
Prav imaš. Če bi vsi vedeli zanj, bi bil samo prehod.
- Saj to sem rekel. - Nisva si tako različna.
Delajte zame.
Raje ne. Tom King je bil staromoden razbojnik.
Jaz sem novodoben. Pri meni bo manj nasilja,
več očarljivosti in morda celo elegance.
Denarja ne bomo dajali bogatunom, kot ste vi.
Dali ga bomo revežem. Kot sta Mala Karen in Alf, ki ne zna risati.
To.
Se vidiva, mesnata brada.
Živjo. Želite?
Kdo postavi omarico poleg tajnega prehoda?
- Vrata bi lahko pobarvali drugače. - Ja, barvno označili.
Omarica je praktična. Zelena ali rjava je.
Skrivni prehod je skrivnosten, torej vijoličen.
- Ali turkizen. - Tako je.
Ali pa na vrata obesili znak, kot na veceju. Rešeno.
Pa ne na skrivna vrata, Lizzy Fish. Ne bi bila več skrivna.
- Kaj pa znak v brajici, ki ga otipaš? - Znaš brajico?
Ne, a v skrivni prehod ne bi šel. Groza me jih je.
Čeprav je klepet o omarici zanimiv,
ga ne bom vključila v članek. Konec je pa vseeno razburljiv.
- Res? Kakšen je? - Obesili te bodo.
Ne bodo me obesili. Ujeli so me, še prej pa sem rešil svojo tolpo,
da bodo oni rešili mene. Popolno.
Res je popolno. Seveda bodo prišli.
Prišli bodo. Junaško in pogumno sem ubil Toma Kinga.
In jih rešil pred Wildom. Radi me imajo.
Seveda. Ko te bodo rešili,
bom šla z vami in napisala knjigo o tvojih dogodivščinah.
- Dogodivščine Dicka Turpina. - Kaj, če te ne rešijo in boš obešen?
- Potem bo to zgolj pamflet. - Pamflet?
- Udaren pamflet. - Udaren...
Nihče noče biti udaren pamflet.
Jaz bi bil udaren pamflet.
V redu. Vsi nazaj v kočijo.
Še zadnja priložnost, da greste na vece.
Za zmeraj.
Preverite, ali imate vse osebne stvari. Hvala.
Margaret, na vrsti si. Misli na moža.
Odlično.
To je nevarno. Te stvari lahko dobijo velik zagon.
- Katere stvari? - Okrogle stvari.
- Misliš kolesa? - Ja.
- Za to so bila narejena. - Vem.
Samo opozarjam, da nekoga ne poškodujejo.
Zelo plemenito od nekoga, ki ga bodo obesili.
Geoffrey, nisva se vedno razumela,
toda užival sem v tvoji družbi.
Prav. Pazi nase, Dirk.
- Dick sem. - Tudi prav.
Ostaniva v stiku.
- Zadnje besede? - Ja, samo trenutek.
Vem, kaj mislite. "Kdo je tale z izjemnimi ličnicami?
Kje se frizira? Njegov suknjič je vrhunski."
Te stvari niso pomembne. Malo pa so.
Pomembno je, da sem Dick Turpin
in da bom nekega dne najslavnejši razbojnik v vsej Angliji.
Vsak hip te bodo obesili, teslo!
Nisem teslo, ker me bo moja tolpa rešila.
So že tukaj.
Predstavil vam bom svojega dobrega prijatelja.
Moose.
- Tako dobro bi bilo. - Tale jih pa poka.
- Obesi ga! - Oprosti.
Nadel ti jo bom. O bog, še luknje nastavim.
- Takole. Vidiš? V redu si. - Dovolj.
Sporočilo moji tolpi:
Če me hočete rešiti, me dajte še preden mi zanko namestijo okoli vratu.
Fantje?
Fantastično. Tako dobrega obešanja pa še ne.
Fantje?
Nehajte se zafrkavati.
Fa...
Kaj čakamo? Ustreli v vrv.
- Hitro! - Ne pritiskaj name.
Te stvari so lahko nenatančne.
Nalašč si to naredila. Nočeš ga rešiti.
O bog. Umira. Telo mu trza.
- Pomiri se. Ni mrtev. Nabila jo bom. - Pozabi. Jaz bom uredil.
Prihajamo, Dick!
Straža! Primite ga!
- Neverjetno, da si prišel. - Seveda. Najboljši na svetu si.
Vem.
Zelo udobna je.
- Moose! - Oprosti.
Beži.
Ne že spet.
Si bil v kakšni dobri omarici?
Mesnata brada?
Zdaj gotovo že veš, da Jonathanu Wildu ne moreš pobegniti.
- Čas je... - Oče.
- Čas je... - Oče!
- Kaj, za božjo voljo? - Kolo!
Opozoril sem na to.
Bom ves čas jahal majhnega konja?
Ne jamraj. Boljšega nisem dobila.
Vodja sem. Jahati bi moral velikega konja.
Na večjih psih sem bil.
Nadaljujva.
Christopher, bistvo teh plakatov je,
da jih ljudje vidijo in človeka prepoznajo.
Tale zgleda kot želva v obleki.
- Kdo je to risal? - Alf.
Alf? Alf iz krčme? Vsi vedo, da nima pojma o risanju.
- Koliko si jih dal narediti? - 3000.
Hudič frdamani, Christopher. Kdaj se začne šola?
IŠČE SE MRTEV ALI ŽIV
ZARADI ROPOV NA POTEH
Prevedla Lidija P. Černi