Nū! Nū!
Mana pirmā lielceļa laupīšana.
Satraukums kā tad, kad atklāju savus vaigu kaulus!
- Tavs šaujamais, Dik. - Paldies.
Ar to šauj cilvēkus.
Labi. Maziņš gan, ne?
Izskatās, ka tavs šaujamais manējo dzemdējis.
- Man pasta rati jāapstādina ar šo, jā? - Tu tiešām negribi, lai sākam mēs?
Tu esi nepieredzējis, bez zināšanām un ar mazu ieroci.
Viss būs labi, Nella. Man sanāks.
Nū! Nū!
- Tā. Draugi, nu tad jāsāk. - Nū!
Mēs radām vēsturi!
Labi.
Uzbrūkam uz trīs. Viens, divi...
Nū! Nū!
Aplaupīsim nākamos. Viņi ir diezgan strauji, ne?
Tā, draugi, atpakaļ pie darba!
Ir gūta vērtīga mācība.
Šoreiz uzbrūkam uz divi!
Nē. Tu paliec te un mēģini neko nesabojāt,
un baudi izrādi.
Kad varēšu likt lietā mazo šaujamo?
- Nekustēties! - Rokas nost no zirga!
Šī ir laupīšana!
Kas tu esi? Ko tu ved?
Saki, vai apēdīšu tavu seju!
Lūdzu, nedariet pāri! Mani sauc Kreigs! Burvis Kreigs.
Un es vedu parastas burvju mantas.
Ak tā? Atver ratus!
Kas tas? Kur ir tava nauda?
Es jau teicu - esmu necils burvis. Mums maksā mazāk nekā medmāsām.
Es saku skaļus, biedējošus vārdus. Skaļi, biedējoši vārdi!
Ņemiet, ko gribat, tikai nenogaliniet mani!
Ak dievs, man sākas panikas lēkme. Vajag inhalatoru.
Vajag...
Drausmīgi.
MEKLĒ ESEKSAS BANDU
Kas noticis, Dik? Tu nemaz neēd savu žurku.
Ne jau žurka ir vainīga.
Nu, protams, ka žurka. Piedod, Alni.
Bet tas bija briesmīgi! Mēs viņam atņēmām pilnīgi visu.
Jā, tā noziedznieki dara.
Mēs laupām un tad slēpjamies slepenajā slēptuvē.
Nav nemaz tik slepena. Re, kur staidzina suni.
Labdien!
Labdien, Linda!
Tu esi mūsu jaunais vadonis, Dik. Kāda ir tava vīzija?
"Atdodiet visu naudu, bet, ja nesanāk, nekas"?
Man nav bijis laika padomāt,
bet šķiet, ka mums vajadzētu vairāk pašpārliecības.
Viltības.
- Neparastu ilūziju. - Jā!
Mēs cilvēkus varētu apburt ar savu vareno iztēli.
Un, kamēr viņi apburti stāv, nekaunīgi piemiegt ar aci un aizjāt.
Tik nekaunīgi!
Mums nebūtu jādomā jauns rīcības plāns, ja tu nebūtu saķēries ar Džonatanu Vaildu.
Jā, tā no manas puses bija neliela kļūda.
Agrāk viņš teica, kurus ratus aplaupīt,
bet tagad tevis dēļ viņš grib... Ā, jā. Nogalināt mūs.
Ne jau nogalināt, Nella.
Tobrīd viņš bija sadusmojies. Gan jau tagad ir mūs aizmirsis.
MEKLĒ DZĪVU VAI MIRUŠU DIKU TĒRPINU
Es viņu gribu, Kristofer!
Savu mūžu tā neesmu gribējis nevienu vīrieti.
Agrāk viņš tā gribēja mani.
Sleika! Cik tālu mēs esam ar Tērpinu?
Lūk, vietas, kur Diks nesen manīts, kungs.
Vairāki liecinieki viņu redzējuši te, te un te.
Apbrīnojami.
Pamanījies parādīties visos četros grāfistes stūros.
Nē, kungs. Ar tām spraudītēm piesprausta karte.
Jēziņ! Nevarēji paņemt citas krāsas spraudītes?
Tas ļoti mulsina.
- Jā, kungs. Piedodiet, kungs. - Saki, lai vīri turpina meklēt.
Es šo Diku pēc iespējas ātrāk gribu dabūt rokā.
Kļūsti pieaudzis, Kristofer!
Draugi, grūts gan ceļš. Kā šos noparko?
LIELCEĻA LAUPĪTĀJU VAKARS NEJĀJ DZĒRUMĀ!
Tiešām vakars tikai lielceļa laupītājiem?
Jā. Tev patiks, Dik. Tas notiek katru otro otrdienu.
Sabrauc lielceļa laupītāji, lai dzertu, apmainītos ar ieročiem un stāstiem.
Un vēl ir loterija!
Atceries: mums vajadzīgi laupīšanas mērķi.
Tāpēc saspicēsim ausis.
- Ne jau tiešā nozīmē, Goduli. - Labi.
Kas par publiku!
Ieradušies visi meklētākie.
Greisona banda.
VISMEKLĒTĀKIE GREISONA BANDA
Sapņotāji.
ATLĪDZĪBA SAPŅOTĀJI
Un tie dzīvnieki ir Šaušalīgie ilgviļņi.
BĪSTAMI ŠAUŠALĪGIE ILGVIĻŅI
Dik, pacenties citu bandu priekšā mūs neapkaunot, labi?
Par mani neuztraucies. Es māku runāt ar rūdītiem noziedzniekiem.
Man ir taustāma harisma.
Paskatieties!
Sveiks, milzi! Smukas garās zeķes.
Diks Tērpins, jaunais Eseksas bandas vadonis. Noteikti esi dzirdējis.
Vācies no manām acīm!
Būtu jauki, ja tu mūs neiedzītu nāvē līdz savai trešajai vadības dienai.
Nella, Nella, Nella!
Iedosi naudu loterijas biļetēm?
Lūdzu, lūdzu! Es tevi lūdzu!
Jūs varat uzvesties tā, lai nav kauns?
Draugi! Nāciet!
Dabūju mums ložu!
Neciešu šo bandu!
- Diks Tērpins! - Elaiza!
Par jūsu pārdrošo bēgšanu no Taibērnas mans lasītājs bija sajūsmā.
Tik lielā, ka nu man ir lasītāji.
DIKA PĀRDROŠĀ BĒGŠANA
- Es cilvēkiem patīku? - Viņi jūs dievina!
Turpiniet vien riskēt ar savu dzīvību dažādos piedzīvojumos,
un drīz mums būs labāk pirktā brošūra pasaulē!
Vai vismaz ciemā.
Es būšu slavens!
- Tā. - Ak dievs, kas tagad notiek?
Es strādāju pie tās maskas, ko apsolīju.
Šis ir izšķirīgs brīdis. Tu gribi divus acu caurumus vai spraugu?
Es gribu, lai beidz mums piesaistīt uzmanību, labi?
Lielceļa laupītāji slepkavo un laupa. Viņi neada.
Varbūt lai iemācās.
Jo reizēm prasme rīkoties ar adatām var noderēt.
- Dik, tu esi dzīvs! - Mazā Karena!
Šo riņķi es uzsaucu. Ko atnest?
Jā... Četras krūzes tava stiprākā alus, lūdzu, krogusmeita,
- un lielu, milzīgu bļodu ar cūkgaļu. - Labi.
Man droši vien zāļu tēju. Piparmētru, ja ir.
To pašu. Patiesībā varbūt kanniņu uz diviem?
Jā. Un vienu cieto itāļu cepumu, kas man garšo.
Tūlīt būs!
Kas ir tas tur?
Tā ir lielceļa laupītāju tabula.
Tur sasummē katras bandas laupījumus, slepkavības un biedēšanas faktoru.
Jā, un tad sarindo no labākās bandas līdz...
ne tik labākai bandai.
- Kādā vietā esam mēs? - Kopš tavas vadības - 49.
Esam tikuši top 50! Fantastiski!
Jā, no 50.
Kā, tad zem mums ir tikai viena banda?
- Kas? - Brāļi Dūberiji.
Ei!
Idioti.
Kuri ir pirmie?
Viņi. Elles suņi.
NĀVE ELLES SUŅI
Tas ir viņu vadonis Lezlijs Divāls.
Skarbākais laupītājs visā plakanajā pasaulē.
Viņš ir satriecošs.
Mans laupītāju varonis. Viņš būtībā ir tavs pretstats.
Nu tad jau jāpalūdz viņam padoms!
- Ei, Lez! Nāc te! - Nē, Dik!
Kļūda?
Sveiks. Diks Tērpins. Jaunais Eseksas bandas vadonis.
Jā, es zinu, kas esi, ķēms.
Esmu redzējis tevi smieklīgos kreklos lēkājam apkārt.
Tiešām? Kurā? Ar kruzuļainajiem volāniem?
Vai varbūt tajā skaistajā, kas velk uz blūzi.
Ar banti priekšā.
- Tu adi? - Jā, kas ir? Gribi kaut ko pasūtīt?
Es ātri varētu uzraut kāju sildītājus. Ar adatām esmu izveicīgs.
Vai dieniņ, Nella!
Kāpēc tu strādā pie tāda pautujēča?
Pautujēcis - labs. Man patīk.
Vispār viņš nogalināja Tomu Kingu.
Tā ka viņš tagad ir tāds kā mūsu vadonis, un...
Muļķības!
Toms Kings neļautu, lai viņu nogalina tāds pajoliņš.
Viņš atļāva gan. Iešāvu viņam tieši sejā.
Jā, jā. Nošāva to seju vispār nost.
Pavisam nost.
Nost no galvaskausa. Aizlidoja pa gaisu, uzkrita uz koka.
Vienubrīd izskatījās, ka kokam ir seja.
Iedomājies?
Jēziņ, Nella, man ir kauns tavā vietā.
Atnāc pie manis! Nāc strādāt kārtīgā bandā!
Nella jau ir kārtīgā bandā. Eseksas bandā.
Un mēs esam tikpat skarbi kā jebkura no šīm bandām.
Tava piparmētru tēja, Dik.
Ar lāsīti medus.
- Zinu, ka tev sāp kakls. - Paldies, Mazā Karena.
Jēziņ, cik tu esi nožēlojams vadonis!
Dzirdēju, tu esot aplaupījis sīku burvi, vārdā Kreigs.
Jā, tā bija kļūda. Tagad mums ir jauna vīzija.
Lielākas, seksīgākas laupīšanas.
- Tu esi gatavs lielajai, ko? - Jā. Lielajai, seksīgajai.
Jā? Cik lielai?
Cik lielai vien iespējams.
Tad varbūt aplaupi Neaplaupāmo karieti!
Tur jābūt trakam!
Varbūt aplaupīšu.
Kas ir Neaplaupāmā kariete?
Runā, ka tajā esot smaragds pērtiķa dūres lielumā.
Cik liels tas ir? Pērtiķi ir dažādi.
Apmēram tik.
Pērtiķis? Maziņš.
Dūre, tu nejēga! Ne jau pērtiķis. Dūre.
Daudz loģiskāk. Labi, esam ar mieru.
Tieši tāda laupīšana, par kādu runāju.
Superseksīgas, lielas pērtiķu dūru laupīšanas.
Katru pusnakti tā brauc garām gar lielo kļavu.
Paskatīsimies, vai jums ir dūša to aplaupīt.
Dūša mums ir.
To mēs vēl redzēsim.
- Mēs redzēsim. - Vai tiešām?
- Jā, redzēsim gan. - Nu tad ejiet!
- Kura īsti ir tā kļava? - Tā lielā, spožā pie baznīcas.
Es zināju.
Labi. Pēc brīža tiekamies, jā?
Es dzirdēju, ka kariete esot nolādēta. Tas ir slikti, ne?
Es ceru, ka nebūs. Stājoties bandā, man bija viena prasība: netikt nolādētam.
Es ļoti skaidri pateicu, cik ļoti negribu būt nolādēts.
Tici man, tā nebūs nolādēta, vai ne?
Atkal vārds vietā, Dik. Tā izskatās pilnīgi parasta.
- Pēc tevis. - Es izdarīšu.
Stāvi un dod šurp!
Lūdzu.
Goduli, ejam!
Forši!
Nu? Gara maiņa?
Atvaļinājumā šogad esi bijis?
Oho! Neticami!
Un tiešām pērtiķa dūres lielumā. Re!
PĀRDOD
O jā.
Dik. Dik! Kas notiek?
Dik!
Ak dievs!
Dik! Dik, kas notiek?
Muļķi!
Neviens neaplaupa Neaplaupāmo karieti!
Kas pieskaras smaragdam, kļūst par kučieri.
Ko? Dik?
Es vadīju karieti 43 gadus, bet tagad esmu brīvs!
Es varēšu mīlēties ar tavu smuko sievu, sist tavus bērnus
- un apēst visu tavu sieru! - Dik!
Apturi karieti! Tev kaut kas ir jādara.
Tur neko nevar darīt.
Viņš ir lamatās! Tikai plānprātiņš mēģinās aplaupīt Neaplaupāmo karieti.
Bet tu taču to kādreiz aplaupīji.
Nu jā, bet tolaik tas visiem vēl nebija zināms.
Lai tagad tam pieskartos, ir jābūt plānprātiņam!
Pilnīgam plānprātiņam, es saku!
Labi, to tu jau teici.
Plānprātiņam! Plānprātiņam! Plānprātiņam!
Kā jums tas beidzās?
Vispār ne pārāk.
Tiklīdz Godulis pieskārās smaragdam, viņš kļuva par kučieri.
Nu protams, nejēga!
Tā notiek, kad aplaupa Neaplaupāmo karieti.
To nezināt var tikai plānprātiņš.
Vai to varētu vairs neteikt?
Es esmu redzējis visādas štruntīgas bandas.
Bet jūs tiešām esat vissliktākie.
Vispār otrie sliktākie.
Vairs ne.
BRĀĻI DŪBERIJI ESEKSAS BANDA
Sasodītie brāļi Dūberiji!
Nella, cik reižu tu ļausi sevi pazemot?
Pievienojies mums! Mūsu labākā šāvēja Trakā Rozija ir palikusi bez acs.
Tagad nekam vairs neder - dziļumu nejūt vispār.
Nu saņemies!
Es? "Elles suns"?
Visu mūžu to esmu vēlējusies!
Nella, tu nevari pamest bandu! Es vēl neesmu pabeidzis tavu masku.
Es negribu masku!
Varbūt viņš to var pārtaisīt par jostas somu
visiem taviem štruntiem.
Tu neesi laupītājs, Dik.
Jo ātrāk to pieņemsi, jo labāk.
Sarauj, Elles suņi!
Kur putniņš?
Reku!
Ir arī ēdiens vegāniem?
Nu, pēc šīs "brošūras" sanāk, ka tu tagad esi lielceļa laupītājs.
Zemākais no visiem noziedzniekiem.
Kā tad iet?
Vispār iet tīri labi. Kā smērēts.
Pusi bandas esam zaudējuši, Tērpina kungs. Un laupītāju sarakstā esam apakšā.
Mums priekšā ir pat brāļi Dūberiji. Viss ir galīgā grīstē.
Jā, labi, Alni. Sīkumi visiem nav jāzina, jā?
Tātad esi iekūlies kaut kādā pamatīgā ķezā?
Jā, bija ļoti jocīgi.
Mēģinājām aplaupīt nolādētu karieti, un Godulis kļuva par tās kučieri.
- Mēģinājāt aplaupīt Neaplaupāmo karieti? - Jā.
Tikai plānprātiņš mēģinātu aplaupīt Neaplaupāmo karieti.
Benij! Tu dzirdi? Viņš mēģināja aplaupīt Neaplaupāmo karieti.
Tikai plānprātiņš mēģinātu aplaupīt Neaplaupāmo karieti.
Kā jūs vispār par to karieti zināt?
Visi zina par Neaplaupāmo karieti.
- Vai tiešām visi? - Jā. Visi zina par Neaplaupāmo karieti.
- Tā ir nolādēta. - Tā ir nolādēta.
- Jā, es zinu, ka nolādēta.
Tiklīdz pieskaras smaragdam, kļūsti par kučieri.
Jā, zinu. Tas jau notika.
Mums Nella un Godulis ir jāatgūst.
Vai arī mēs viņus pametam un nodibinām jaunu bandu.
Tikai mēs divatā.
Mēs sevi varētu saukt par, nezinu, Labākajiem draudziņiem.
Mēs nevaram atstāt Goduli nolādētā karietē.
Kāpēc ne? Varbūt viņam tur patīk.
Nu, puiši, domājiet! Ir jābūt kādam, kas zina, kā noņemt lāstu.
Varbūt tas mazais, tuklais puisis, ko aplaupījām?
- Kreigs. Burvis. - Kreigs?
- No Viglovas meža? - Jā.
Tas, kam patīk tā pesteļošana? Viņš nav nekāds burvis. Viņš ir šarlatāns.
Ir gan burvis. Es redzēju, kā viņš lido.
Viņš lēca, Benij!
Klau, neiekrīti uz to zavatniecību, dēls.
Atgriezies pie miesniekiem un strādā pie manis... ar gaļu.
Nē, tēt. Man ir jāglābj Godulis.
Tad varbūt atgriezīsies Nella un es varēšu atdot viņas masku.
Ceru, ka izvēlējies acu caurumus, nevis vienu spraugu.
Atceries, kā es saku? Sprauga formu nesaglabās, raugi!
Labi. Domāju, ka esam beiguši. Ejam, Alni!
- Labais, Tobij! - Tieši mērķī!
Tev gan varena banda.
Jā. Tāda, kādai jābūt.
Es pieņemu tikai lielākos bezgožus un neliešus.
Viņš apēda savu tēvu.
Viņa sper bāreņiem.
Un šis? Viņš nekad neizmaksā.
- Nelietis! - Jā.
Un šī paslēptuve ir tik ļoti paslēpta! Deru, ka te noteikti suņus nestaidzina.
Katru, kurš šo vietu atrod, mēs spīdzinām un nogalinām.
- Tā ka... - Jā. Forši, forši, forši.
- Jā. - Un ko darāt ar suņiem?
Atrodam viņiem jaunas mājas. Neesam jau briesmoņi.
Jā. Protams.
Nu? Kad ir mūsu pirmā laupīšana, bos?
Nerātne!
Lēnāk, jauniņā. Tu vēl neesi "elles suns".
Ja gribi Trakās Rozijas vietu, būs jāsacenšas ar tiem.
PĀRBAUDĪJUMI
- Bet es no vecās bandas aizgāju! - Tā nebija banda, bet adīšanas pulciņš.
Nē, nē. Man jābūt drošam, ka neesi ierūsējusi.
Es neesmu ierūsējusi.
Es esmu, zin, kaut kas pilnīgi pretējs.
- Izklausījies kā ierūsējusi. - Labi, tā bija.
Bet tici man - lai viņi necer, jo viņiem nav nekādu cerību.
Viglovas mežs ir milzīgs.
Mēs viņu nemūžam neatradīsim.
- Tas ir viņš, ne? - Jā. Viņš gan.
Tā. Viņš mūs noteikti ienīst, tāpēc viņš būs smagi jānošarmē.
- Ļauj visu darīt man. - Labi.
- Kas tur nāk? - Neuztraucies! Mēs.
Tie, kas tevi pirmīt aplaupīja.
- Alni! - Netuvojieties!
Jūs mani piekāvāt! Teicāt, ka aprīsiet manu seju!
- Palīgā! - Nomierinies. Tu atkal apčurāsies.
Es neapčurājos! Tā bija dzeltenā dzira. Drusku izlija. Palīgā!
Tu esi aizķēries aiz akmens. Es atkabināšu.
Tu saplēsīsi audumu.
Labi. Nu esi brīvs.
Bet vai drīkstu pateikt, ka dievinu šo apmetni?
Esmu liels apmetņa fans.
Bet tev tas nav pareizā garumā. Ļausi atšūt?
Man ir līdzi šujmašīna.
Jā, protams, kāpēc ne.
Sapņo vien, ērmīgais got!
Atkal tas pats!
Lūk, es to ieņēmu tev līdz puslielam, kas, manuprāt, ir labākais apmetņa garums.
Un priekšā piešuvu jaunu sprādzi, lai netaisās vaļā.
Oho! Un man likās, ka es esmu burvis!
Tagad tu burvju amuletu vari likt pa virsu.
Vecajā aizdarē tas noteikti bieži ieķērās.
Zini? Tas tiešām aizdarē ķērās!
Visu sasodīto laiku!
Tātad secība ir šāda: vispirms apmetnis, tad amulets un tad - ragi.
Apmetnis, burvju amulets, ragi.
Oho! Tu tiešām man izlīdzēji.
- Viss piedots. - Paldies, draugs.
Negribas jau lūgt, bet vai tu varētu izlīdzēt arī mums?
Laipni lūdzu manā darbnīcā - Apburtajā ozolā.
Oho! Lūk, tā ir slepena slēptuve.
Šo gan neviens neatradīs.
Labrīt, Kreig!
Sveika, Linda!
Un tad viņš kļuva par kučieri un izzuda tumsā.
Negals ar tiem mītiskajiem braucamajiem!
Paskatīšos, ko varu atrast.
Liekas, ka kaut kur viena grāmata bija.
Tik kolosāla vieta!
Burvestība nebeidzas!
NOLĀDĒTIE TRANSPORTLĪDZEKĻI NO A LĪDZ Z
Tā. Palūkosimies!
Apsēstie ēzeļa rati - nē.
Apburtā skrituļslida.
Apsēstā kanoe. Nē.
Re, kur ir! Neaplaupāmā kariete.
Labi. Runāšu burvja balsī, ja jums nav nekas pretī.
"Reiz dzīvoja barons,
kurš savai sievai nopirka zaļu smaragdu pērtiķa dūres lielumā.
- Naktī, pirms..." - Kreig, drīkstu pārtraukt?
- Jā? Paldies. - Burvīga balss.
Vienkārši nedaudz novērš uzmanību. Es īsti neuztveru nekādu informāciju.
Jā, piedod. Lasīšu parastajā balsī.
Vispār man jau sāka sāpēt rīkle.
- Labi. Lūdzu. - Labi.
"Reiz dzīvoja barons, kurš savai sievai nopirka zaļu smaragdu
pērtiķa dūres lielumā.
Naktī, pirms viņš to viņai paspēja uzdāvināt,
sievu nogalināja lielceļa laupītājs, kas akmeni meklēja."
"Dusmās barons nolīga burvi, kas smaragdu nolādēja,
lai vainīgo laupītāju notvertu
un nosodītu viņu uz visu mūžību."
Lieliska priekšvēsture, bet vai tur ir teikts, kā atbrīvot kučieri?
Te teikts, ka vēl barons pagatavoja īpašus dūraiņus,
lai varētu smaragdam pieskarties un pats neiekristu lamatās.
Mums tie dūraiņi jādabū!
- Tie var būt Goduļa brīvības atslēga. - Jā.
Vai arī mēs smaragdu pārdodam un mūžu pavadām Šropšīrā.
Tikai mēs divi vien.
- Kreig, kur tie dūraiņi ir? - Apglabāti dzimtas kapenēs,
kur tos sargā paša barona rēgs.
Ar to nespēlējies, draugs. Tai ir jocīgas baterijas, ko grūti dabūt.
Ir četri pārbaudījumi.
Uzvarētājs kļūs par pilntiesīgu Elles suņu locekli.
Tā vieta ir mana.
Tikai pār manu pūstošo līķi.
Vēl labāk.
Pirmais pārbaudījums. Tēmējiet tā, it kā glābtu sev dzīvību.
Jo tā arī ir.
Otrais.
Pielādējiet un izšaujiet,
pirms izšaušu es.
Trešais. Sagrābiet laupījumu un skrieniet.
Zaudētājs - uzminējāt - mirs!
Atā, Kevin!
Un tad palika tikai divas.
Šī būs tā vieta.
Dik, tu dzirdēji manu prasību netikt nolādētam, vai ne?
Vienkārši šī vieta izskatās ļoti lāstīga.
Beidz, nav jau tik lāstīga.
Ļoti lāstīga.
Labi, jā, tas bija maķenīt lāstīgi.
Dik! Kļūst aizvien lāstīgāk un lāstīgāk.
Man tas nepatīk, Dik.
Man metas bail.
Nāc, palīdzi noņemt.
Tās laikam ir barona mantas.
Viņam patīk krikets.
Ilgiem ceļojumiem.
Bet dūraiņu nav.
Kurš uzdrošinās traucēt manu mūžīgo miegu?
Dik, dūraiņi.
Jūs esat tas barons, kurš radīja Neaplaupāmo karieti.
Lai notvertu to draņķa laupītāju, kas nogalināja manu mīļoto.
Es nicinu lielceļa laupītājus. Lai viņi nolādēti līdz pasaules galam!
Lai neviens nezina viņu kapavietu un viņu ģenitālijas sačokurojas un nokrīt!
- Kāds ir jūsu amats? - Esam laupītāji.
Ko?
Nē, viņš teica "labrīt".
- Viņš ir no Ņūkāslas, zin. - Nē.
Jā, jā. Jā gan, mīlīt.
Gatavojieties mirt!
Pag! Es satveršu un tad atriebšos.
Ko tu dari, Džerald?
Tu atkal mēģini mani atriebt?
Protams! Es nelikšos mierā, kamēr tie nolādētie laupītāji nebūs...
Mīļais dievs! Pagājuši jau 150 gadi. Liecies mierā!
- Tu esi apsēsts. - Nē, es esmu aizrautīgs.
Tu to vien dari kā runā par laupītājiem un to stulbo rubīnu.
Tas bija smaragds, un tu to zini.
Pērtiķa dūres lielumā, jo tu dievini pērtiķus.
Vienreiz pateicu, ka patīk.
Es cenšos izdarīt kaut ko tev patīkamu. Vai ļausi man šos vīrus noslaktēt?
Dieva dēļ!
Draugi, nu beidziet. Es saprotu, kas te notiek.
Baronese, viņš jūs grib atriebt tikai tāpēc, ka jūs mīl.
Tā ir viņa mīlas valoda.
Un, baron, baronese negrib nekādus lielus žestus.
Viņa grib, lai jūs būtu klātesošāks un aizmirstu par pagātni.
Tātad jūs sakāt, ka man jāatvadās no dūraiņiem?
Kad viņš pasaka, tad tev pielec.
Atdodiet dūraiņus man, un tad beidzot varēsiet dzīvot tālāk.
Vispār jau ar tiem ir grūti kaut ko satvert.
Un arī būt biedējošam.
Man taču rokās ir dūraiņi. Tas nav iespējams.
- Varbūt atdošu vienu? - Tie taču ir sasaistīti.
Tāpēc, ja vien negribat nākt līdzi, tas būs pagrūti.
Saņemies!
Ak dievs!
Nella.
Kur tu tik ilgi?
Es to daru jau kādas divas stundas.
Ko tu te dari, Dik? Kas par putnu tas bija domāts?
Neprecizēta meža atmosfēra.
Es saprotu, ka kļūdījos, Nella, bet man ir plāns, kā izglābt Goduli
un dabūt smaragdu pērtiķa dūres lielumā.
Bet tev jānāk atpakaļ bandā.
Es jau esmu bandā, Dik.
Kārtīgā bandā, kuru vada nenormāls, slepkavniecisks psihopāts,
un to es visu mūžu esmu vēlējusies.
- Tu neizskaties diez ko laimīga. - Man ir tāda seja.
Paliec sveiks, Dik.
Ei, Nella! Gandrīz aizmirsu.
Es pabeidzu tavu masku.
Beigās taisīju ar diviem caurumiem. Sprauga izskatījās stulbi.
Nuja. Paldies.
Nella.
Sargi sevi, jā?
Labi.
- Atā. - Atā.
Atā.
At... Jā, to es nedarīšu.
Nākamais pārbaudījums! Šurp, pamesli!
Nāku, Lezlij! Tas ir, bos!
Pēdējais pārbaudījums ir informācija.
Puse panākumu atkarīgi no zināšanām par to, ko aplaupīt.
Katru labu mērķi es ierakstu šeit.
Kopā ar pašsacerētiem romantiskiem stāstiem.
Ja to papildināsiet, tiksiet uzņemtas.
Paklausīsimies, ko spējat.
Viņš bija pavecāks neaizskarams lords,
un viņa - ciema slaucēja.
Bet, kad viņš uz viņu paskatījās, - ak dievs!
Viņa sāka kvēlot karstāk par kalēja ēzi.
Tas man patīk!
Pikants uzstādījums.
- Es rakstu iekšā! - Jā!
Nella?
Labi. Jā.
Viņš ir spēcīgs kapracis,
un viņa ir...
nu, kupla sardze.
Un viņiem vienmēr pārklājas grafiki, tāpēc viņi netiek pie skūpsta.
Tas ir briesmīgi. Tur nav nekā romantiska.
- Cerams, ka zini labu laupīšanas mērķi. - Jā, ļauj padomāt.
Jā. Es vispār... Paga, paga, paga!
Ja nu es tev dabūtu smaragdu pērtiķa dūres lielumā?
- Kā gāja? - Labi negāja. Viņa neatgriezīsies.
Tātad būs Labākie draudziņi!
Goduli, neuztraucies. Mēs tevi dabūsim nost.
- Starp citu, tu izskaties lieliski. - Jā?
Tos ņemšu es.
Es gūšu panākumus tur, kur trīs Divālu paaudzes cietušas neveiksmi.
Ko?
Mans vecvectēvs nogalināja baronesi, meklēdams šo... smaragdu.
Nost no ceļa!
Nāc šurp, skaistulīt!
Ko? Kas notiek?
Bet man taču bija rokās dūraiņi.
Tie nav īstie. Es tos uzadīju.
Īstie dūraiņi ir šie skaistulīši.
Tikai plānprātiņš paņemtu dūraiņus, kurus uzadīju es,
un domātu, ka tie ir īstie!
Eu, Tērpin! Met nost smaragdu!
Ne tik strauji!
Kolosālākais, ko esmu paveikusi!
- Tātad tu saņēmi manu ziņu? - Kādu ziņu?
- Jūs man aiz muguras apmaināties ar ziņām? - To, ko biju iešuvis maskā.
Es teicu, ka šī prasme noderēs.
Bet masku es vienalga nevilkšu, labi?
Ej un pabeidz savu romānu!
- Goduli! - Jā?
- Kā iet, draugs? - Man vajag iedzert.
Un lūpu balzamu.
DIKS PIEVEIC NOLĀDĒTU KARIETI
Malacis, Dik! Tas bija neticami!
Mans brošūru tirgus ir trīskāršojies. Man ir seši lasītāji.
Oho! Kā jūs tik ātri uzrakstījāt?
Es lūrēju no krūmiem.
- Nedaudz biedējoši. - Skat!
Viņi atjaunina laupītāju tabulu.
Deviņpadsmitie!
- Forši, Dik! - Top 20!
Labi. Man der.
Tas ir tikai sākums, Dik.
- Jums par tām būs jāsamaksā. - Ko?
Te būs tava jaciņa, Griezēj.
Paldies, Dik. Tik mīksta!
Vēl kāds kaut ko grib?
Biezu bītleni pakāršanai? Lai virve nenoberž kaklu.
- Jā, labprāt. - Man vienu!
Nu labi. Varbūt tu esi lielceļa laupītājs, Dik.
- Atvaino, ko teici? - Pilnīgi neko.
Kungs! Kungs, es atradu!
- Eseksas bandu? Ir rokā? - Nē, kungs.
Citas krāsas spraudītes kartei.
Dieva dēļ!
- Sleika! Sagatavo manu zirgu. - Jā.
Ja darbs ir svarīgs, tas jādara pašam.
Es nelikšos mierā, kamēr tas Diks nebūs manā dūrē.
Tiešām nav nemaz tik smieklīgi!
Tulkojis Imants Pakalnietis