No, no!
No! Greičiau!
No, no!
Pirmasis mano apiplėšimas.
Paskutinįsyk taip džiūgavau atradęs savo skruostikaulius.
- Tavo ginklas, Dikai. - Ačiū.
Juo šaudyk žmones.
Gerai. Koks mažiukas, tiesa?
Atrodytų, jog tavo ginklas pagimdė manąjį.
Tai juo stabdau diližaną, taip?
Tikrai nenori, kad pakeistume tave?
Juk neturi nei patirties, nei žinių, ir dar ginklas mažiukas.
Viskas gerai, Nel. Patikėk, susitvarkysiu.
Gerai. Bičiuliai, štai.
Mes kuriam istoriją.
Gerai.
Pulsim man ištarus „trys“. Vienas, du...
Pulsim kitą.
Greitai lekia, tiesa?
Bičiuliai, prie darbo.
Vertinga pamoka išmokta.
Šįsyk pulsim man ištarus „du“.
Ne, tu lik čia, pasistenk nieko nesugadint
ir pasimėgaut reginiu.
O kada panaudosiu savo ginkliuką?
- Nė iš vietos! - Šalin rankas nuo arklio!
Tai apiplėšimas!
Kas toks? Ką veži?
Sakyk, antraip suėsiu tau veidą!
Prašau, nieko man nedarykite. Aš Kregas. Raganius Kregas.
Vežu įvairius raganiškus daiktus.
Taip? Atidaryk karietą!
Kas čia? Kur tavo pinigai?
Sakiau jums, aš tik paprastas raganius.
Mums moka mažiau nei slaugėms.
Aš kalbu garsiai ir baisiai. Garsiai ir baisiai!
Maldauju! Imkit ką norit, tik nežudykit manęs.
O Dieve, man panikos priepuolis. Kur mano inhaliatorius?
Man reik...
Koks siaubas.
IEŠKOMA ESEKSO GAUJA
Kas tau, Dikai? Nė nepalietei žiurkės.
Čia ne žiurkė, Onesti.
Žiurkė, žinoma. Atleisk, Briedi.
Siaubas. Apšvarinom tą žmogų visą.
Taip, nes toks nusikaltėlių darbas.
Apiplėšinėjame žmones, paskui slepiamės slėptuvėse.
Kokia čia slėptuvė? Štai, aplink šunis vedžioja.
Laba diena.
Laba diena, Linda.
Dikai, kokia tavo, kaip naujo vado, vizija?
„Atiduokit visus pinigus, bet jei ne, nieko tokio“?
Neturėjau progos apie tai pagalvoti,
bet, manau, galėtume imtis kokių įmantrybių.
Klaidinimų.
- Neįprastų iliuzijų. - Taip.
Savo galinga vaizduote galėtume apžavėti žmones.
Ir kol jie neatsipeikėjo,
įžūliai mirktelėtume ir nujotume sau.
Kaip įžūlu.
Nereiktų dabar išsigalvoti naujų būdų,
jei nebūtum susimovęs su Džonatanu Vaildu.
Taip, mažumėlę neapsižiūrėjau.
Jis nurodydavo mums, kokias karietas plėšti.
O dabar per tave jis nori... O, taip. Nudėti mus.
Nenori jis mūsų nudėti, Nel.
Tuomet pasikarščiavo. Dabar greičiausiai jau bus pamiršęs.
IEŠKOMAS GYVAS AR MIRĘS DIKAS TERPINAS
Aš jo noriu, Kristoferi.
Jokio kito vyro nesu taip norėjęs gyvenime.
Anksčiau jis manęs taip norėjo.
Sleik, kaip Terpino paieškos?
Štai čia vietos, kur matė Diką, pone.
Pasak daugybės liudininkų, jie matė jį čia, čia ir čia.
Nuostabu.
Jam pavyko pabuvoti visuose keturiuose grafystės kraštuose.
Ne, pone. Šie segtukai laiko žemėlapį.
Jėzau, Sleik, negalėjai prisegt kitos spalvos segtukais?
Susipainiojau.
- Taip, pone. Atsiprašau, pone. - Liepk vyrams ieškot toliau.
Kad kuo greičiau tas Dikas būtų mano rankose.
Suauk, Kristoferi.
Bičiuliai. Duobėtas buvo kelias.
Kaip statom šiuos padarus?
KELIŲ PLĖŠIKŲ VAKARAS IŠGĖRĘ NESĖSKITE ANT ARKLIO
Sakai, čia vyksta vakarėliai vien kelių plėšikams?
Taip. Tau patiks, Dikai.
Rengiami kas antrą antradienį.
Plėšikai čia suguža išgert, apsimainyt ginklais ir pasidalint istorijomis.
Dar būna loterija.
Nepamirškit, turim sužinot, ką plėšti.
Tad ištempkime ausis.
- Ne tiesiogine prasme, Onesti. - Gerai.
Na ir publika.
Susirinko visi ieškomi.
Greisono gauja.
LABIAUSIAI IEŠKOMA GREISONO GAUJA
Pypkių svajokliai.
PREMIJA UŽ PYPKIŲ SVAJOKLIUS
Ir tie gyvuliai, Baisieji garbaniai.
PAVOJINGIEJI BAISIEJI GARBANIAI
Dikai, nedaryk mums gėdos kitų gaujų akivaizdoje. Gerai?
Būk rami, Nel. Moku kalbėt su užkietėjusiais nusikaltėliais.
Savo charizma visus apžaviu.
Žiūrėkit.
Sveikas, dički. Gražios kojinės.
Dikas Terpinas, naujas Esekso gaujos vadas. Turbūt esi girdėjęs.
Dink man iš akių.
Būtų gerai, jei mūsų neišžudytų
trečią tavo vadovavimo dieną.
Nel, Nel!
Duok pinigų loterijos bilietams, prašau.
Labai prašau. Maldauju.
Atleiskit, bet nedarykit gėdos, liaukitės.
Bičiuliai! Čionai!
Radau mums staliuką.
Dieve, nekenčiu šios gaujos.
- Dikai Terpinai! - Elaiza.
Tavo narsus pabėgimas iš Taiberno patiko mano skaitytojui.
Taip patiko, jog skaitytojų daugėja.
NARSUS DIKO PABĖGIMAS
- Aš patinku žmonėms? - Jie tave dievina.
Tu toliau rizikuok gyvybe su veiksmų kupinais nuotykiais,
ir mūsų brošiūra greit taps populiariausia pasaulyje.
Ar bent jau mūsų kaime.
Aš būsiu įžymus.
- Gerai. - O Dieve, kas čia dabar?
Mezgu tau žadėtą balaklavą.
Priėjau svarbiausią dalį.
Nori dviejų plyšių akims ar vieno pailgo?
Aš noriu, kad neatkreiptum į mus visų dėmesio.
Kelių plėšikai žudo ir plėšia.
Jie nemezga.
O gal derėtų.
Nes mezgimas kartais labai praverčia.
- Dikai, tu gyvas! - Maža Karen.
Pirmu užsakymu vaišinu. Ko norėtumėt?
Taip... Keturis bokalus stipriausio alaus, prašyčiau, kekšę
- ir didžiulį, gilų dubenį kumpio. - Puiku.
Man tik žolelių arbatos. Mėtų, jei turi.
Man irgi. Gal vieną arbatinuką?
Ir vieną tų kietų itališkų sausainių, kuriuos mėgstu.
Tuojau.
Kas ten?
Ten gaujų reitingas.
Suskaičiuoja gaujų priplėštą grobį, aukas ir baisumo faktorių.
Ir pagal tai išrikiuoja gaujas nuo geriausios iki...
ne tokios geros.
- Kurioje vietoje mes? - Tau perėmus vadovavimą, 49-oje.
Patekome į 50-uką. Nuostabu.
Iš viso 50 vietų.
Ką, tik viena gauja žemiau mūsų?
- Kuri? - Broliai Dūberiai.
Sveiki.
Idiotai.
O kas pirmoje?
Jie. Pragaro skalikai.
MIRTIS PRAGARO SKALIKAI
Anas jų vadas. Leslis Diuvalis.
Kiečiausiais kelių plėšikas visame pasaulyje.
Jis, žinok, nepaprastas.
Jis - mano kelių plėšiko idealas.
Jis - tavo priešingybė.
Tokiu atveju paprašysiu jo patarimo.
- Ei, Leza! Čionai! - Ne, Dikai, nereikia!
Klaida?
Sveikas. Dikas Terpinas. Naujas Esekso gaujos vadas.
Taip, žinau, kas tu toks, pimpi.
Mačiau tave besistaipant su keistais marškiniais.
Rimtai? Su kuriais? Kur su raukinukais ir klostėmis?
O gal jis kalba apie tą nuostabią palaidinę.
Kur su kaspinu po kaklu.
- Tu mezgi? - Taip, o ką? Nori, numegsiu ką?
Gal šiltas blauzdines?
Aš greit mezgu.
Vargšele Nel,
ką tu veiki su tuo varpa?
Varpa, geras. Juokinga.
Jis nudėjo Tomą Kingą.
Taigi, jis kaip ir mūsų vadas dabar, ir...
Tauškalai.
Tomas Kingas nebūtų leidęs, kad jį nudėtų toks mulkis.
O vis tik tai nutiko. Nušoviau jį į veidą.
Taip. Jis nunešė jam veidą.
Nunešiau.
Tiesiai nuo kaukolės.
Nuskrido oru ir pakibo ant medžio.
Medis atrodė lyg su veidu.
Įsivaizduokit.
Jėzau, Nel, man gėda už tave.
Pereik pas mane. Prisijunk prie normalios gaujos.
Nel turi normalią gaują. Esekso.
Niekuo nenusileidžiam visoms čia esančioms gaujoms.
Tavo mėtų arbata, Dikai.
Įdėjau lašelį medaus.
- Žinau, tau peršti gerklę. - Ačiū, Maža Karen.
Kristau, na ir apgailėtinas tu vadas.
Girdėjau, apiplėšėt vargšą raganių Kregą.
Taip. Tai buvo klaida.
Dabar turim platesnę viziją.
Didesni, seksualesni apiplėšimai.
- Pasiruošęs dideliam? - Taip. Dideliam, seksualiam.
Taip? Ar labai dideliam?
Pačiam didžiausiam.
Tai kodėl jums neapiplėšus Neapiplėšiamą karietą?
Turi būt beprotis.
O kodėl ne?
Kas yra toji Neapiplėšiama karieta?
Sako, ji gabena beždžionės kumščio dydžio smaragdą.
Ir koks tai dydis? Beždžionių būna įvairių.
Maždaug toks.
Gana maža beždžionė.
Kumštis, kvaiša. Ne beždžionė. Kumštis.
Tada aišku. Gerai, mes sutinkam.
Apie tokį apiplėšimą ir kalbu.
Superseksualų, didelio beždžionės kumščio apiplėšimą.
Ji kas vidurnaktį pravažiuoja pro sikomoro medį.
Pažiūrėsim, ar jūsų kiaušai pakankamai kieti.
Mūsų kiaušai kieti.
Tai ir pamatysim.
- Pamatysim. - Tiesa?
- Taip, pamatysim. - Tai pirmyn.
- Kuris tas sikomoro medis? - Didelis, vešlus prie bažnyčios.
Žinau.
Gerai, tai iki greito, taip?
Girdėjau, ta karieta prakeikta. Tai nėr gerai, tiesa?
Labai nenorėčiau. Stodamas į gaują, prašiau tik vieno: nebūti prakeiktam.
Labai aiškiai sakiau, kaip visai nenorėjau būt prakeiktas.
Patikėk, Briedi, ji nebus prakeikta, tiesa?
Ir vėl tavo tiesa, Dikai. Karieta kaip karieta.
- Po tavęs. - Aš tuoj.
Stot ir viską atiduot.
Prašau?
Onesti, eime.
Smagu.
Tai ką, ilga pamaina?
Šiemet pavyko išlėkt atostogų?
Nuostabus.
Ir tikrai beždžionės kumščio dydžio.
PALYGINIMUI
O taip.
Dikai! Kas čia vyksta?
Dikai!
Dieve mano.
Dikai, kas vyksta?
Kvailiai.
Niekas neplėšia Neapiplėšiamos karietos.
Vos palietęs smaragdą, tampi vadeliotoju.
Ką? Dikai?
Keturiasdešimt trejus metus vadeliojau šią karietą, dabar esu laisvas.
Laisvas mylėtis su tavo gražia žmona, krėst į kailį tavo vaikams
- ir suvalgyt visą tavo sūrį. - Dikai!
Stok! Sulaikyk karietą! Daryk ką nors.
Nieko nebepadarysi.
Jis spąstuos, nes tik silpnaprotis drįsta plėšti Neapiplėšiamą karietą.
Bet ir tu bandei ją kažkada apiplėšt.
Taip, bet mano laikais tai nebuvo toks žinomas dalykas.
Turi būt silpnaprotis, kad liestum smaragdą dabar.
Visiškas silpnaprotis, sakau.
Gerai. Tu kartojiesi.
Silpnaprotis. Silpnaprotis.
Ir kaip sekėsi?
Ne itin, sakyčiau.
Vos tik Onestis palietė smaragdą, virto vadeliotoju.
Žinoma, avigalvi.
Taip jau būna, kai mėgini apiplėšti Neapiplėšiamą karietą.
Tik silpnaprotis to nežino.
Ir ko jie visi kartoja tą patį?
Esu matęs nemažai nevykusių gaujų.
Bet jūs, gauja, esat blogiausi.
Antri blogiausi, šiaip jau.
Jau nebe.
BROLIAI DŪBERIAI ESEKSO GAUJA
Liurbiai Broliai Dūberiai.
Nel, kiek dar leisiesi žeminama?
Pereik pas mus. Mūsų šaulė Pamišusi Rožė prarado akį.
Tapo nieko verta. Visai nesigaudo aplinkoje.
Eikš.
Aš? Pragaro skalikė?
Tai mano svajonių viršūnė, šiaip jau.
Nel, negali dabar palikti mūsų. Aš nebaigiau tavo balaklavos.
Nenoriu tos tavo balaklavos.
Gal jis iš jos padarys juosmens rankinę
smulkmenoms susidėti.
Tu nesi kelių plėšikas, Dikai.
Ir kuo greičiau tai priimsi, tuo geriau.
Sveiki, skalikai!
Kur tas paukštelis?
Štai jis.
Ar yra ko veganiško?
Tai ką, pasak šios „brošūros“, tu dabar kelių plėšikas.
Žemiausia iš visų nusikaltėlių profesijų.
Kaip sekasi?
Gana neblogai, šiaip jau. Nuostabiai.
Praradome pusę gaujos, pone Terpinai.
Atsidūrėm kelių plėšikų reitingo apačioje.
Mus lenkia net Broliai Dūberiai.
Tai visiškos šakės.
Baik, Briedi.
Žmonėms neįdomios detalės, tiesa?
Tai jau prisidirbot?
Taip, ir labai keistai.
Bandėm apiplėšt vieną prakeiktą karietą, ir Onestis virto jos vadeliotoju.
- Bandėt apiplėšti Neapiplėšiamą karietą? - Taip.
Tik silpnaprotis drįstų plėšti Neapiplėšiamą karietą.
Beni! Girdi? Jis bandė apiplėšti Neapiplėšiamą karietą.
Tik silpnaprotis drįstų plėšti Neapiplėšiamą karietą.
Iš kur jūs žinot apie Neapiplėšiamą karietą?
Visi žino apie Neapiplėšiamą karietą.
Ar visi žino apie Neapiplėšiamą karietą?
Taip, visi žino apie Neapiplėšiamą karietą.
- Ji prakeikta. - Ji prakeikta.
- Taip, žinau, kad prakeikta.
Vos tik prie jos prisilietęs, tampi vadeliotoju.
Taip, žinau. Taip ir buvo.
Dabar mums reikia susigrąžinti Nel ir Onestį.
Arba paliekam juos ir įkuriam naują gaują.
Tik mudviejų.
Pasivadintume Du geriausi draugai.
Negalim palikti Onesčio toje karietoje.
Kodėl ne? Gal jam patinka?
Nagi, galvokit. Turi būt kas nors, žinantis, kaip panaikinti šį prakeiksmą.
Gal tas storulis, panašus į žiurkėną, kurį apiplėšėme?
- Kregas. Raganius. - Kregas?
- Iš Viglou miško? - Taip.
Tas, kuris visokiais burtais užsiiminėja?
Joks jis ne raganius.
Šarlatanas.
Jis raganius. Mačiau jį levituojant.
Jis šokinėjo, Beni.
Klausyk, baik tas nesąmones, sūnau.
Sugrįžk pas mane ir imkis mė... sos.
Ne, tėti. Privalau išgelbėt Onestį.
Tada gal Nel sugrįš, ir aš atiduosiu jai balaklavą.
Tikiuosi, akių plyšius darei du apvalius, o ne vieną pailgą?
Pameni, sakydavau, kad pailgas daiktas formos neišlaiko.
Gerai. Manau, mums metas. Eime, Briedi.
- Geras, Tobi! - Dešimtukas!
Puikią gaują čia subūrei.
Kitaip ir būt negali.
Samdau tik pikčiausius ir nuožmiausius niekšus.
Jis suėdė savo tėvą.
Ji spardo našlaičius.
O šitas niekada nevaišina.
- Atmata. - Taip.
O jūsų slėptuvė tokia slapta.
Lažinuosi, aplink niekas nevedžioja šunų.
Jei kas atranda šią vietą, iškart jį nukankinam.
- Taigi... - Taip. Geras, geras.
O ką darot su šunimis?
Paimam globon. Mes ne pabaisos.
Taip. Žinoma.
Tai kada eisim plėšti, bose?
Išdykėlė.
Stabdyk arklius, naujoke. Tu dar ne Pragaro skalikė.
Į Pamišusios Rožės vietą - konkursas.
ATRANKA
Bet jau išėjau iš savo gaujos.
Tai buvo ne gauja, Nel, o mezgimo būrelis.
Ne. Turiu įsitikinti, ar nesi aptingusi.
Aš nesu aptingusi, girdi?
Aš priešingai nei aptingusi.
Taip. Tai skambėjo gana tingiai.
Gerai. Sutinku, galbūt.
Bet patikėk, šie šansai neturi jokio šanso.
Viglou miškas - didžiulis.
Mes jo nerasim.
- Ten jis, tiesa? - Taip. Jis.
Taigi. Jis greičiausiai mūsų nekenčia, tad turim jam sulįst subinėn.
- To imsiuos aš. - Gerai.
- Kas ten? - Nebijok, čia tik mes.
Mes tave neseniai apiplėšėme.
- Briedi. - Nesiartink.
Tu mane kratei. Žadėjai suėst mano veidą.
- Padėkite! - Nusiramink.
Nes ir vėl apsišlapinsi.
Aš neapsišlapinau. Ten buvo geltonas antpilas.
Jis išsipylė. Gelbėkit!
Užkliuvai už akmens. Leisk, padėsiu.
Suplėšysi apsiaustą.
Viskas, laisvas.
Bet kol nepasprukai, leisk pagirti tavo apsiaustą.
Man jis žiauriai patinka.
Bet jis tau per ilgas. Leisk, aš tau jį palenksiu.
Turiu siuvamąją.
Taip. Kodėl ne?
Pasvajok, nenormalus gote!
Ir vėl.
Taigi, palenkiau jį tau iki pusės blauzdų,
manau, tai optimalus ilgis apsiaustui.
Dar prisiuvau sagtį prieky, kad laikytųsi ir nenuslystų.
O aš maniau, kad čia aš raganius.
Dabar laisvai gali segėti amuletą ant viršaus.
Lažinuosi, jis užkliūdavo už senos surūdijusios sąsagos.
Žinai? Jis išties užkliūdavo už sąsagos.
Nuolat, kad jį kur.
Taigi, pirma sekis apsiaustą, tada kabink amuletą, o tada - ragus.
Apsiaustas, stebuklingas amuletas, ragai.
Tu man labai padėjai.
- Jums atleista. - Ačiū, bičiuli.
Man labai nepatogu, bet turiu paprašyti tavęs paslaugos.
Čia mano dirbtuvės, Užkerėtas ąžuolas.
Štai kur slėptuvė.
Jos niekas neras.
Labas rytas, Kregai.
Sveika, Linda!
Tada jis virto vadeliotoju ir pranyko tamsoje.
Tos mitinės karietos - vienas vargas.
Gal ką rasiu.
Kažkur čia turėjau vieną knygą.
Kieta buveinė.
Magija nesibaigia.
PRAKEIKTOS TRANSPORTO PRIEMONĖS
Štai. Pažiūrėkime.
„Apsėstas asilo vežimas“. Ne.
„Užburta riedlentė“.
„Vaiduoklių kanoja“. Ne.
Štai. Neapiplėšiama karieta.
Gerai. Skaitysiu raganiaus balsu, jei jūs nieko prieš.
„Kartą gyveno baronas,
kuris savo žmonai nupirko beždžionės kumščio dydžio smaragdą.
- Tą vakarą...“ - Kregai, galiu tave nutraukti?
- Taip? Ačiū. - Puikus balsas.
Tik jis mane truputį trikdo.
Negaliu suvokti informacijos.
Taip. Atleisk, skaitysiu normaliu balsu.
Po teisybei, nuo jo gerklę peršti.
- Gerai būtų. - Gerai.
„Kartą gyveno baronas, kuris nupirko savo žmonai
beždžionės kumščio dydžio smaragdą.
Tą vakarą, kai jis ketino jai jį padovanoti,
ją užmušė kelių plėšikas, sužinojęs apie brangakmenį.“
„Įsiutęs baronas pasamdė burtininką, kuris prakeikė smaragdą,
kad tas kelių plėšikas amžiams
liktų įkalintas karietoje.“
Nuostabi istorija, bet ar ten rašoma apie vadeliotojo išlaisvinimą?
Čia rašo, kad baronas sukūrė ypatingų kumštinių pirštinių porą,
kurias apsimovęs gali liesti smaragdą, ir nieko nebus.
Mums reikia tų pirštinių.
- Su jomis galbūt išgelbėsim Onestį. - Taip.
Arba parduosim smaragdą ir ramiai apsigyvensim Šropšyre.
Tik mudu.
Kregai, kur tos pirštinės?
Pirštinės palaidotos šeimos kriptoje,
kurią saugo paties barono vaiduoklis.
Nežaisk su ja, bičiuli. Jos baterijos keistos,
tokių sunku gauti.
Bus keturios rungtys.
Kas laimės, tas taps pilnateisiu Pragaro skalikų gaujos nariu.
Ši vieta - mano.
Tik per pūvantį negyvą mano lavoną.
Dar geriau.
Pirma rungtis. Taikykitės lyg nuo to priklausytų jūsų gyvybė.
Nes taip ir bus.
Antra rungtis.
Užtaisykite savo ginklą ir iššaukite
pirma manęs.
Trečia rungtis. Čiupkit grobį ir bėkit.
Paskutinis, atspėjot, miršta.
Viso, Kevinai.
Ir liko dvi.
Tikriausiai čia.
Dikai, juk žinai mano „priešprakeiksminę“ taisyklę, taip?
Nes ši vieta atrodo „prakeiksminga“.
Liaukis, nėra ji tokia „prakeiksminga“.
Labai „prakeiksminga“.
Taip. Truputį „prakeiksminga“.
Dikai. Čia darosi vis labiau „prakeiksminga“.
Man tai nepatinka, Dikai.
Man darosi baisu.
Nagi, padėk jį nustumti.
Čia, regis, barono daiktai.
Jis mėgsta kriketą.
Ilgoms kelionėms.
O pirštinių nėra.
Kas drįso trukdyt mano amžiną miegą?
Dikai, pirštinės.
Jūs - tas baronas, pagaminęs Neapiplėšiamą karietą.
Kad įkalinčiau niekšą, užmušusį mano mylimąją.
Niekinu kelių plėšikus. Lai jie būna prakeikti amžiams.
Lai jų kapai būna nežinomi, ir jų genitalijos nudžiūsta.
- O kas jūs? - Mes kelių plėšikai.
Ką?
Ne. Jis pasakė: „Ponuli, labukas“.
- Jis iš Niukaslo. - Ne.
Tep, tep, širduk.
Pasiruoškit mirti.
Palaukit. Tuoj sugriebsiu ir imsiuos keršto.
Ką čia darai, Džeraldai?
Vėl keršiji už mane?
Žinoma. Nesiliausiu, kol tie prakeikti kelių plėšikai...
Brangus Dieve. 150 metų praėjo. Paleisk, žmogau.
- Tu apsėstas. - Aš ne apsėstas. Aš aistringas.
Tik ir tauški apie kelių plėšikus ir tą kvailą rubiną.
Smaragdą, juk pati žinai.
Beždžionės kumščio dydžio, nes tau patinka beždžionės.
Tik kartą tai pasakiau.
Juk dėl tavęs stengiuos, nesupranti?
Leisk man tiesiog nužudyti juos.
Dėl Dievo meilės.
Klausykite, man viskas aišku.
Baroniene, jis apsėstas keršto už jus, nes jus myli.
Tokia jo meilės kalba.
Barone, baronienei nereikia kilnių gestų.
Ji nori, kad būtumėte šalia ir pamirštumėte praeitį.
Nori pasakyt, kad man nebereik pirštinių?
Jį tu išgirdai.
Gal atiduokit pirštines man, o pats pamirškite šį etapą.
Su jomis sunku sugriebt daiktus.
Tuo pat metu keliant siaubą.
Su kumštinėm pirštinėm tai neįmanoma.
- Gal atiduosiu tik vieną? - Jos - pora.
Jei neisite su mumis kartu, bus sudėtinga.
Nagi.
Ak, varge.
Nel.
Ko taip ilgai?
Burkuoju jau dvi valandas.
Ką čia veiki, Dikai? Ir kokį čia paukštį mėgdžioji?
Tai tiesiog miško garsai.
Žinau, susimoviau, Nel, bet turiu planą išlaisvint Onestį
ir gauti tą beždžionės kumščio dydžio smaragdą.
Bet mūsų gaujai reikia tavęs.
Aš jau esu gaujoj, Dikai.
Normalioj gaujoj, kurios vadas - kvanktelėjęs psichopatas žudikas.
Troškau šito visą gyvenimą.
- Neatrodai labai laiminga. - Mano veidas toks.
Viso, Dikai.
Ei, Nel. Vos nepamiršau.
Baigiau tavo balaklavą.
Išmezgiau dvi apvalias skyles.
Viena pailga atrodė absurdiškai.
Taip. Ačiū.
Nel.
Pasisaugok, gerai?
Gerai.
- Viso. - Viso.
Viso.
Aš nemoku.
Kita rungtis. Šen, tundros.
Ateinu, Lesli! Tiksliau, bose!
Paskutinė rungtis - informacija.
Žinoti, ką apiplėšti - pusė darbo.
Kiekvieną gerą auką užsirašau čia.
Taip pat čia rašau savo kūrybos istorijas apie meilę.
Sugalvokit gerą, būsit priimtos.
Nagi, pasakok.
Jis buvo senas ir baisus lordas,
ji - kaimo melžėja.
Bet kai jis į ją žiūrėdavo, dievuliau,
ji užsiliepsnodavo it kalvio žaizdras.
Man patinka.
Erotinė įžanga.
- Ji pateks į knygą. - Taip!
Nel?
Gerai. Taip.
Jis stiprus duobkasys,
o ji...
krūtinga kapinių sargė.
Ir niekaip nesutampa jų pamainos, todėl jie niekaip nepasibučiuoja.
Siaubinga.
Visai neromantiška.
- Verčiau sugalvok, ką apiplėšti. - Taip, tuoj pagalvosiu. Apiplėšti.
Taip. Aš šiaip... Pala.
Kas, jei gaučiau tau tą beždžionės kumščio dydžio smaragdą?
- Ir kaip? - Nekaip. Ji negrįžta.
Lieka Du geriausi draugai.
Onesti, nesijaudink. Mes tave išvaduosim.
- Beje, atrodai puikiai. - Taip?
Aš jas paimsiu.
Pagaliau man pavyks padaryt tai, ko nepadarė kelios Diuvalių kartos.
Ką?
Mano prosenelis užmušė baronienę dėl to... smaragdo.
Iš kelio.
Ateik čia, mano gražuoliuk.
Ką? Kas vyksta?
Bet aš mūvėjau pirštines.
Tos pirštinės - netikros. Pats jas numezgiau.
Šitos gražuolės - tikrosios pirštinės.
Tik silpnaprotis čiuptų mano megztas pirštines
manydamas, kad jos tikros.
Ei, Terpinai. Mesk smaragdą.
Kur skubi?
Tai kiečiausias mano poelgis.
- Perskaitei mano raštelį? - Kokį raštelį?
Jūs slapčia nuo manęs susirašinėjot?
Įsiuvau jį į balaklavą.
Sakiau, kad mezgimas pravers.
Bet tos balaklavos aš nemūvėsiu, girdi?
Eik rašyt romaną apie meilę.
- Onesti. - Ką?
- Kaip tu, bičiuli? - Man reik išgert.
Ir lūpų balzamo.
DIKAS ĮVEIKIA PRAKEIKTĄ KARIETĄ
Šaunuolis, Dikai. Nepakartojama.
Patrigubinau brošiūros pardavimus. Jau turiu šešis skaitytojus.
Kaip tau pavyko taip greit?
Stebėjau tave iš po krūmų.
- Šiurpoka. - Žiūrėkit.
Kelių plėšikų reitingo lentelė.
Devyniolikti!
- Geras, Dikai! - Top 20!
Gerai. Sutinku.
Tai tik pradžia, Dikai.
- Už jas reikia mokėti, beje. - Ką?
Štai tavo megztukas, Kertuk.
Ačiū, Dikai. Koks mielas.
Kas dar ko nori?
Gal kam džemperį storu kaklu kartuvėms? Kad virvė netrintų.
- Taip, man reikia. - Aš irgi paimsiu vieną!
Gerai jau. Gal tu ir esi kelių plėšikas, Dikai.
- Atleisk, ką sakei? - Visai nieko.
Pone, radau.
- Esekso gaują? Sulaikei juos? - Ne, pone.
Kitos spalvos smeigtukus žemėlapiui.
Dėl Dievo meilės.
- Sleik, kinkyk man arklius. - Taip.
Viską reik daryt pačiam.
Nenuleisiu rankų, kol tvirtai nesugriebsiu to Diko.
Visai nejuokinga, Kristoferi.
Išvertė Egidija Namavičė