Чуйте разказа за Дик Търпин,
най-легендарния разбойник, върлувал нявга из Есекс.
С ловци на крадци е влизал смело в бой, на вещици кроил е номера
и станал е същински герой, почитан от всеки досега.
Когато разкриваме какъв въздухар и пъзльо е той
и как е мразел Хемпстед, а и всички вас, особено жените и децата.
Опашати лъжи! Дик обичаше жените и децата.
И не стъпваше по нас. Липсва ми да не съм пън.
Но отпуснете душа - тук съм аз, Томи Сребристия,
истинският разбойник на народа.
Не ме докосвай.
Ето на, за нула време се обърнаха срещу Търпин.
Не са срещу него, но са подвластни на думите на този тъп,
великолепен, неустоим кретен Томи.
А твоята задача е да останат подвластни. - Обещай да не го убиваш.
Разбрахме се. - И да не го измъчваш.
Съкровище, в тъмница за мъчения е! Това предполага доза мъчения.
Обещай ми!
Обещавам да не измъчвам, нито да убивам Дик Търпин.
Доволна ли си? - Да.
Как ми липсват тези мигове на близост!
Да си подарим ден в спа!
Стига, засрамвате ме, край!
Три пъти "ура" за новия безстрашен разбойник.
Ура! - Много сте мили.
Чупката. Мразя да ме докосват.
ТЪРСИ СЕ: ЕСЕКСКАТА ШАЙКА
ЗАТВОРЪТ НА СИНДИКАТА ТОЧНО СЛЕД ОБИЛНА ЗАКУСКА
Така е по-добре. - Проклятие. Пак ли ти!
Джефри, ти си първият ми посетител!
Носиш ли ми пила, скрита в торта? Не за решетките, да оправя тези нокти!
Аз съм тъмничарят.
Минах в частния сектор, далеч от вас, идиоти, но не извадих късмет.
Много се радвам да те видя. Тази ли е моята килия?
Не някоя просторна с баня и тоалетна? - Имаш ги - онази кофа.
Като вали, таванът тече и на практика имаш душ.
Само за мен? - Не, за всички затворници.
А храната как е? - На стената има изсъхнал мъх, ако си фен.
Ще близна по-късно.
Колегите сигурно ще ме спасят, но да попитам все пак - има ли таен тунел?
Не, няма бягство, затова наричат затвора "Сватбата на противния братовчед".
Колкото и усилия да полагаш, няма измъкване от нея.
Чао! - Накъде?
Няма да повярваш - на сватба на братовчеда.
Това е първа среща за оценяване. Вече сте с новите униформи.
Ще сте бижу на заден план, особено Нел.
Излишно се хабиш, ласкателствата не помагат.
Мятай погледи с красивите си очи, ако щеш дори ме целувай, но няма да стане.
Целуни ме да видиш! Моля те, ето тук. - Държиш се откачено.
Г-н Сребристия. Томи. - "Г-н Сребристия".
Униформите са чудесни, но дали не се намира нещо по-свободно?
Дик често казваше, че дрехата е начин да изразиш себе си.
За чий ми е да искам да изразявате себе си? Не.
От вас се иска да изиграете определените ви роли.
Мус - на неудържимия насилник.
Онести - на безмозъчния психопат.
Нел - на жената.
Не съм безмозъчен, а Нел не е жена.
Жена съм, но не съм "жената".
Да, на практика съм единствената жена тук
и в този смисъл съм "жената", но какво значи това?
Че ще въртиш очи на смахнатите смешки, които казват мъжете.
Няма да е голямо въртене.
Напротив, репетирай.
Не, още.
Още, пълни кръгове!
Ще отлепя ретината. - Отлепвай!
Какво? - Моля ви, г-н Сребристия.
При Дик не действахме така.
Той ни учеше да сме добри, свободни и верни на природата си.
Да, но природата ви не ми понася.
Нищо лично. - Звучи съвсем лично.
Тъгувате за него и искате да си идете? - Да.
Мъничко. - Вървете.
Но колко дълго тепегьоз като теб ще оцелее в тези обстоятелства,
преди да нахранят с него кучетата?
"Тепегьоз"? Нел, кажи нещо!
Изпълнявайте. Сега Томи е главатарят.
Благодаря, жената.
Напредваш!
Гледаме се в очите. Пет, шест, седем, осем.
Върти, разкърши ханша, усети усилието!
Надолу.
Напред, назад.
Двойни!
Темпо, темпо!
Горе ръцете! - Това е обир!
Вживей се в образа, оправи артикулацията. Искам пищно представление!
Това е Томи! Томи Сребристия!
Бемол, бемол е!
Ниско е, не се ли чувате? Дайте отначало.
Какво правите? Спрете! Пак ли ме обирате? Нали сме приятели?
Съжалявам, по заповед на шефа.
Не пипай чекмеджето - за лични вещи е! - Вече не е.
Докладвах те на Съвета на магьосниците за практикуване без разрешително.
Така ли? Нямаш грижи.
Кажи "лека нощ". Приспиваща бомба!
Момент, може да се задейства. - Водете го.
Как ще изкарвам пари? Недейте! Къде е Дик?
ДРЪЗКОТО БЯГСТВО НА ДИК
ТОМИ Е ВЪРХЪТ
Благодаря, че сте тук. Хора като вас ме вдъхновяват да обирам хора като вас.
И ето я следващата ми мишена.
Знаех си, че ще станеш разбойник и ще свършиш в зандана.
Наистина ли съм тук, или халюцинирам? От седмица карам на мъхове.
Сънуваш, сине. На острието на въображението ти съм.
Присънваш ми се. Не би гризал морков за нищо на света.
Славата ти е завъртяла главата.
Не се вслуша в предупрежденията на шайката си и ето ги сега - сами.
Безпокоя се за тях. - Излишно.
Ако ги беше грижа, досега да са те спасили.
Стига да знаеха къде съм.
Ако ги беше грижа, да са разбрали. - Да им дадем време.
Ако ги е грижа... - Разбрах намека ти - не ги е грижа.
Но не е вярно и бандата ми ще ме спаси,
и тогава Дик Търпин пак ще се развихри.
Ще е трудничко - останал съм само глава, но ще го измисля.
Карол и Сю! Бени, ти пък защо си тук?
Това е шантавата част от съня, накрая.
"Фалит" - икономическият център на Хемпстед, идеалната мишена.
Сериозни обороти, разнородни постъпления и го върти дете.
Не може да оберем единствената читава кръчма!
А и Малката Карън ни е приятелка, нали, момчета?
Оказа се права, Нел.
Да изпълняваме заповедите на Томи.
Томи е мъдър водач.
Какво си им направил? - Спечелих ги с харизмата си на лидер.
И лишаване от сън. - Ако не спи по 16 часа, Мус е труп.
Като порода басет е. - Трябва да е изпълнителен.
Какво е това, Мусчо? Добро момче.
Полека. Браво.
Ето на, аз съм неговият лидер. Нумеро ун. Пак на френски.
Хайде де, отстъпи. Позволи да те залеят сребристите потоци.
Не, няма да бъда залята със сребристи потоци.
Ние сме готини разбойници, обираме с финес.
Минимум сила, максимум плячка. В какво се превърнах!
Знаеш схемата. Ако имаш кахър, поплачи на маминка.
Мамо, трябва да поговорим! - Обута си! Килимът е "Аксминстер", знаеш!
Томи иска да оберем "Фалит".
Не викай, говори тихо. - Добре.
Томи иска да оберем "Фалит". - Сега не те чувам.
Томи иска да оберем "Фалит".
Не се стряскай, скъпа, но злодеите си позволяват по някое злодейство.
Кръчмата е душата на общността! А алкохолът е кръвта й.
Това изчерпва метафората.
Ако оберем тази кръчма, убиваме Хемпстед. - И продължаваме нататък.
Нали не си очаквала да се задоволим с Хемпстед?
Скоро ще имаме по един Сребрист във всяко графство.
Мрежа от прославени разбойници, възпявани като герои,
докато обират народа до шушка.
Няма да намериш разбойници, навити да ти работят.
Не ми трябват разбойници. Познай откъде взех Томи.
Ама той e...
Именно. И точно затова си ми нужна.
Не искам да работя за друг, освен за Дик Търпин.
Хубаво, но утре по това време ще е мъртъв. Изпуснах се!
Обеща ми, че няма да го убиваш.
Изобщо не е честно!
Налага се, съкровище.
Заразява те с добрина. Виж се - чувствителна, съпричастна, морална!
Тревожа се за теб! - Няма да ти позволя.
Миличката ми. Опитай се да ме спреш.
Майчице.
Да!
Търпин, ставай! Какво те е сполетяло?
Как отгледа това чудо? Тук си от седмица!
Това ли? Не е истинска, изработих я от мигли на плъхове.
Хората са предубедени и ги смятат за противни твари,
но ако се вгледаш, те имат прекрасни дълги мигли.
Ето ти леко четиво.
Шайката ти не се е затъжила за теб, а?
Никъде няма да ходиш. - По-зле няма накъде.
Време е за душ, изчадия! Сектор по сектор.
Идват.
Томи не е това, за което се представя.
И ние минахме през отрицание, преди да приемем истината.
Дик не се интересува от нас. - Млъквайте, тъпаци. Вижте!
Изобщо не се прави така!
Скачаш със салто на дървото, хващаш се за клон и слизам аз.
Не бива да те виждат, за да не разберат, че имам дубльор!
Много съжалявам, извинете! - Не става! Гримьор, фризьор, елате.
Тази перука ми причинява сърбеж, не пасва добре и изобщо не се вее.
Искам да се вее като на Дик. Поправете я!
Изчезвайте! Изабел, Реджиналд, Присила.
Като влезем в другото село, искам неподправено изумление.
И да ахнете, като ме видите. Покажете как!
Но кой е той? - Неотразим!
Не, не и не. За какво ви плащам? Няма автентичност! Гледайте от мен!
Актьор съм от 25 години, на сцената съм от бебе.
Още чувам какво казваха за мен:
"Дете звезда блясва в ролята на мъртво бебе".
Разбирам си от занаята.
Петминутна пауза. Ще съм във фургона си.
Дори не се казва Томи Сребристия, а Албърт Кръмб.
Ако е актьор, значи Дик не ни е изоставил.
Още ни обича! - И всичко е фалшиво.
Каскадите, феновете.
Лъжливото ухажване. - Не, беше искрен.
Наистина беше лапнал по мен.
Да, така въздействам на мъжете, какво да се прави!
Чакай, а ти откъде знаеш тези работи? - Имам да ви разказвам, елате.
Някой ще ме свали ли от тук?
Майка ти е шефка на Синдиката?
Лъгала си ни. Предаде собствената си банда!
Дълго ще се бориш за доверието ми, Нел.
Отново ти вярвам. Къде е Дик? - В таен затвор на Синдиката.
Толкова таен, че дори конете стигат дотам с превръзки на очите.
Но да ги разпитаме, може да са чули нещо.
Нужен ви е "Вътрешен човек". Така кръстих коктейла, който измислих.
Името отговаря на съдържанието - малък човек вътре.
Прилича ми на жаба. - Дай му малко време.
Какво правиш тук? - Аз ли?
Карън ме нае, след като вие с Томи ми отнехте бизнеса. На работа съм.
Не се казвам Крейг.
Използвам това име за по-магьосническо, моето е скучно.
Балтазар Великолепния. - Ясно.
На работа! Взех те само пробно. - Извинявай, шефке.
Ако сте се зарекли да откриете Дик, трябва ви помощ отвътре.
Карън ме нае, защото имам дебели връзки.
Защо навсякъде има жаби? - Извинявай, шефке.
Не е за вярване, но Балтазар е прав.
Крейг. - Трябва ни помощ.
Не познаваме друг от Синдиката.
С изключение на...
Ама разбира се! Тръгваме!
Мус, светни ме пътьом, нищо не разбирам.
Търпин, време е за мъчения.
Мъчения ли? Но защо? - Прощален дар от Хелън Гуиниър.
За мнозина този е знаменитост, така че знаменита да бъде и процедурата.
ВИП мъчение за ВИП-аджията.
Приятно!
Моментът никак не е удобен и предлагам да отложим.
Здравей, Търпин. - Здрасти, Дик, яка килия!
Джони, Кристофър, каква изненада!
Шайката ти ме навести да ми каже, че си затворник.
Насладих се на представата как изгниваш в килия,
по жилите ми се разля топлина.
Но вече съм тук и ми се ще да кажа...
Ти си радост за очите ми! - Тате.
Изглеждаш изящен, да не си отслабнал? - На мъхов режим съм.
Тате! - Извини ме. Какво има, злато мое?
Намерих мъртъв бръмбар. - Каква находка!
Браво, гордост бащина! Татко те обича.
След заигравката ни в Лондон
поех по пътя на самоосъзнаването и грижата за себе си.
Сега с Кристофър се разбираме по-добре от всякога.
Дължа го на теб. Пускай по някой болезнен вопъл.
Да чуват, че съм се заел с теб. - Дадено.
Очите ми! Моля те, недей!
За да ти се отплатя, на излизане току-виж оставя отворено.
Предпочитам да затвориш, по-уютно се чувствам.
Помагам ти да избягаш, идиоте! Тоест - Дик.
Колебая се. Май не ми се бяга.
Има ли смисъл? Не мога да надмина Томи, той е неотразим.
Дори косата ми стои провиснала, вяла, унила.
Не е мръднала! Дори не знам как е възможно!
Може би бандата е по-добре с Томи, а аз не съм велик разбойник.
Чуй ме, Търпин, ти си ужасен разбойник!
Очаквах някаква мотивираща реч. - Но обра Необираемата карета.
И златото на Синдиката. - Така е.
Ти си единственият разбойник, избегнал примката ми.
Всичко това те прави най-добрият ужасен разбойник на всички времена.
Не ми стискай зърната!
Няма да победиш Томи Сребристия, като се правиш на него.
Ще успееш единствено ако си...
Дик Търпин.
Имаш право. Дик Търпин е велик.
А Дик Търпин - това съм аз и ще си извоювам бандата обратно.
И когато го направиш... Злато мое, запуши за миг уши.
Намери онази напудрена скочубра Хелън Гуиниър и я направи на пихтия.
Животът ми на злодей ужасно ми липсва!
Накарай я да си плати.
Радвам се, че се видяхме. - Сложен типаж си ти, но ти благодаря.
Кристофър. Добре си прекарахме, момчета. До скоро!
Коленете се свиват в другата посока!
Не!
Почакай! Тъпоглавец такъв, заключи ни вътре!
Как е избягал? От там бягство няма! Ти къде беше?
На сватба. Нямаше начин да се измъкна.
Джефри, уволнен си. Пригответе каретата и право в Хемпстед.
Но без галопиране, става ми лошо. Паяк! Носете ме!
Ставай, банда! Време е да съсипем "Фалит".
Трябва да наблегна на комедийните роли.
Банда, отворете очички. Днес е важен ден.
ЧАСЪТ НА ТЪРПИН ИМЕНИЕТО НА РОКУД, В ДВА ЧАСА
Получи ли поканата ми? Ако не си, е страхотно съвпадение!
Тази шайка е моя, Търпин.
Така ли? Да се дуелираме за нея?
Не искаш ли по-голям пистолет? - Привързах се към този.
Дори го кръстих - Пит Миниатюрата.
Отнеси му мутрата, размажи я. - Добре.
Договорът ми не предвижда втори дуел, ще се свържа с профсъюза.
Ще довършиш работата си, иначе аз ще те довърша.
Не забравяй: не може да загубиш.
Господа, чуйте ме добре.
Искам изряден дуел, без изстрели под кръста.
Искам и сандвич с горчица, без корички, веднага!
С бял хляб, не като на селяндурите.
Мислиш ли, че имаш шанс?
Ще те гръмна, ще пленя тълпата и пак ще изпея моята песен.
Готина е. - Да я направим дует. Но ти ще си убит.
А може и да не съм, като ги няма стрелците ти.
Какво? Какви стрелци?
Които стрелят от твое име и се крият сред дърветата.
Снощи Мус ги е водил на почерпка.
И им е разяснил предимствата на проветривите тоалети.
Виж ги само, жестоки са!
На дубльорите ти, истинските обирджии, Онести е чел поезия.
Никак не им е харесала, но той ги е подкупил солидно.
А хористите ти са толкова неприятни, че Нел не ги е заговорила.
Но пък са само певци, не ни засягат.
Още сме с теб, Томи.
Разбрали са тайната ти - изглеждаш добре благодарение на екипа си, важи и за мен.
Но моят екип ме харесва.
И без тях мога да те победя на дуел.
Може би. Искам да разбера и съм готов да умра за това. А ти?
Господа, обърнете се.
Започвам да отброявам, вие правите десет крачки и стреляте.
Едно, две... Още горчица!
Три.
Четири.
Пет.
Шест.
Седем.
Осем.
Девет.
Тъп плешо!
Бягай! - Смахнат секси кретен!
И така, победител е Дик Търпин.
Дори не бил зареден! - Всичко сама трябва да върша!
Дръпни се, съкровище. - Няма. Не закачай Дик.
Той е мой приятел.
Истински приятели сме. - А аз съм ти майка.
Трябва да избереш на чия страна си.
Избирам бандата. Мислех, че е ясно.
Хубаво. Дано осъзнаваш, че вече сме врагове.
А враговете ми се славят с неудобния навик да свършват разпарчетосани.
Ще се видим съвсем скоро.
Надявам се! Прощавай, но между нас има искра.
Видях какво направи.
Поблъсках си главата и стигнах до извода, че ти си ми като син, Дик.
"Като" ли? Аз съм ти син. - Действаш със замах, стръвно!
И аз се... с теб.
Какво? - Го...дея се.
"Гордея" ли казваш? Благодаря, татко! - Да.
И аз се гордея с теб. - Обичам те, Бени. Прегръдка?
Хайде!
Най-успешният ми памфлет. Мисля, че много ще ви допадне.
ДРУЖНО СРЕЩУ ТОМИ
Аз съм на корицата, аз съм звезда!
А за Крейг има ли място на корицата? - Не.
Не си ли на работа? - Не, проумях нещо важно.
Бива ме да забърквам коктейли, но талантът ми е за другаде.
Не съм Балтазар Бармана, а Крейг Магьосника.
Уволнила си го, а? - Почти веднага.
Шефе, а сега?
Ще чакаме следващото приключение.
Приключенията не ти падат ей така, трябва упорито да ги търсиш.
Понякога отнема месеци, дори години. - Внимание, селячество!
Тази вечер карета, натоварена с кралските регалии,
ще премине през вашето нищо и никакво селце.
Никой, при никакви обстоятелства, не бива да я обира.
Направи ли го, тутакси се превръща в най-печално известния и издирван крадец
в цялата страна.
На практика - в жива легенда.
Така че дори не се опитвайте.
Приятен ден.
О, не.
О, да.
Страхотно! Знае ли някой накъде сме се запътили?
Пуснете ни! Освободете ни!
За бога, ние не сме Дик Търпин.
А аз откъде да знам? - Първо, двама сме.
Това е твой проблем. Почивен ден ми е и ще ида да поплувам.
Не! Пусни ни! Ще си платиш за това!
Всички ще си платите!
Ще те пипна, Дик Търпин.
Превод на субтитрите Анна Делчева