Paklausykite istorijos apie Diką Terpiną –
legendiškiausią kelių plėšiką, kokį tik matė Eseksas.
Jis drąsiai kovėsi su plėšgaudžiais, pergudravo raganas
ir tapo visų mėgstamu herojumi. Kol...
paaiškėjo, jog jis apgailėtinas bailys,
nekenčiantis Hempstedo ir visų jūsų.
Ypač moterų ir vaikų.
Visiškas melas.
Dikas mylėjo moteris ir vaikus.
Ir jis niekada nestovėdavo ant mūsų.
Ilgiuosi jausmo, kai ant tavęs nestovi.
Bet būkit ramūs, nes aš, Tomis Silversidas,
esu tikras žmonių kelių plėšikas.
Neliesk manęs.
Matai?
Greit jie išdavė Terpiną.
Jie jo neišdavė.
Juos tiesiog apmulkino tas kvailas,
gražus idiotas Tomis, kuriam neįmanoma atsispirti.
O tavo darbas – užtikrinti, kad taip ir toliau būtų.
Tada pažadėk man, kad nenudėsi jo.
- Taip, taip. Jau kalbėjom. - Ir nekankinsi.
Brangute, tai kankinimų kalėjimas.
Nors šiek tiek kankinimų – privaloma.
Pažadėk man, mama.
Pažadu Diko Terpino nenužudyti ir nekankinti.
- Patenkinta? - Taip, ačiū.
Ak, ilgiuosi to bendravimo kaip mama su dukra.
O, surenkime spa dieną.
Bičiuliai, liaukitės. Man nepatogu. Gana.
Triskart valio mūsų naujam ir drąsiam kelių plėšikui!
- Valio! - Jūs labai malonūs.
Eik iš čia. Atgal. Rimtai, man nepatinka, kai mane liečia.
SINDIKATO KALĖJIMAS IŠKART PO VĖLYVŲJŲ PUSRYČIŲ
Taip kur kas geriau.
Ot rupūže. Ir vėl tu.
Džefri, tu pirmas atėjai manęs aplankyti.
Ar atnešei pyrago su dilde viduje?
Ne strypams. Nagai netvarkyti.
Aš tavo sargas.
Po tos nesąmonės su ragana,
išėjau dirbt į privatų sektorių, toliau nuo tokių idiotų kaip tu.
Bet man nesiseka.
Džefri, labai džiaugiuosi, kad tu čia. Ar ši kamera tikrai užsakyta man?
Nebuvo erdvesnės su vonia?
Tavo vonia – ana ten. Tas kibiras. Matai?
Lyjant vanduo sunkiasi pro stogą, taigi, bus tau dušas.
- Asmeninis dušas? - Ne, ne. Kiti irgi naudosis.
O kaip čia maistas?
Uu. A, ten matai sausas samanas ant sienos? Vaišinkis.
Puikumėlis. Palaižysiu.
Neabejoju, mano gauja mane išvaduos,
bet dėl visa ko, gal čia yra koks tunelis pabėgimui?
Nea. Ne, pabėgt negali, Terpinai.
Ne veltui ši vieta vadinama „Tavo bjauraus antros eilės pusbrolio vestuvėmis“.
Gali bandyt kiek nori, iš čia nepabėgsi.
- Ate, bičiuli. - Kur eini?
O. Ironiška, einu į savo antros eilės pusbrolio vestuves.
Taigi...
ATĖJO TOMIO METAS!
Sveiki atvykę į pirmąjį savo vertinimą.
Matau, gavote naujas uniformas.
Fone atrodysite puikiai. Ypač tu, Nel.
Liaukis, Tomi.
Gali apipilt mane komplimentais.
Taip, gali mirksėt savo gražiomis akimis.
Gali net pabučiuot mane.
Nieko nebus.
Ar išdrįsi mane pabučiuot?
Pabučiuok mane, prašau.
- Pabučiuok mane. Čia. - Nel, nekvailiok.
Pone Silversidai. Tomi.
Pone Silversidai.
Šios uniformos ne tai kad blogos...
...bet, a, gal yra ko laisvesnio?
Pasak Diko, drabužiai padeda skleistis asmenybei.
Kodėl turėčiau norėti, kad jūs skleistumėt savo asmenybes? Ne.
Noriu, kad vykdytumėte tai, kas liepta.
Briedis – nuožmus sunkiasvoris.
Onestis – besmegenis psichopatas.
Ir Nel – ta moteris.
Aš n-nesu besmegenis, o Nel nėra moteris.
Na, aš... Esu moteris.
Tik ne ta moteris.
Žinot... Na, taip, formaliai, aš čia vienintelė moteris.
Taip, tam tikra prasme, aš esu ta moteris, bet... Ką tai reiškia?
Tai, jog vyrukams suskėlus kvailą pokštą, turi vartyt akis.
Na, kad nėra dėl ko vartyti.
Yra, vartysi. Pamėgink.
A-a, labiau.
Ne. Labiau. Per visas akis.
Jei labiau vartysiu akis, man atšoks tinklainė.
Tegu atšoka.
- Ką? - Prašau, pone Silversidai.
Su Diku viskas būdavo kitaip.
Jis mus mokė būt gerais, laisvais ir savimi.
Taip, bet man nepatinka, kokie jūs esat.
- Na, nieko asmeniško. - Tai net labai asmeniška.
Uuf. Ilgiesi jo?
- Taip. - Nori išeiti?
- Truputį. - Gerai. Eik.
Bet kaip manai, ar ilgai toks kvaiša kaip tu
išgyvens vienas?
Kvaiša?
Klausyk, Nel, sakyk ką nors.
Darykit, ką jis sako, bičiuliai.
Tomis dabar vadas, todėl...
Ačiū, ta moterie.
Kur kas geriau, Nel.
Gerai, akys žiūri į mane.
Penki, šeši, septyni, aštuoni.
Ratu! Sukam klubus. Kad net kaistų.
Kuo žemiau.
Pirmyn. Atgal. Pirmyn. Atgal.
Vienas. Ir du iš eilės.
Greičiau, greičiau, greičiau, greičiau.
- Rankas aukštyn. - Nė iš vietos!
- Apiplėšimas. - Stok ir viską atiduok.
Nagi! Projekcija! Aiškus tarimas!
Tai - pasirodymas.
Energingiau.
Tai Tomis Tomis, Tomis, Tomis Silversidas
Pustonis. Pustonis!
Pustonis.
Jūs ką, negirdit savęs?
Dar kartą.
Ką jūs darot? Bičiuliai, ne.
Ką darot? Negi vėl atėjot manęs apiplėšt?
Ei! Maniau, mes – draugai!
Atleisk, Kregai. Boso įsakymas.
Ei, tik ne tą stalčių! Ten mano asmeniniai daiktai!
- Asmeniniai! - Jau nebe.
Įskundžiau tave Burtininkų tarybai dėl kerėjimo neturint licencijos.
O, taip? Nieko tokio.
Pasakyk labanakt, mano drauge.
Miego bomba!
Gal po minutės suveiks?
- Išveskit jį. - Briedi! Onesti!
Kaip aš pinigų užsidirbsiu?
Jūs nedrįsite. Kur Dikas?
NARSUS DIKO PABĖGIMAS
SVARBIAUSIA TOMIS!
Ačiū, kad atėjote.
Tokie kaip tu įkvepia mane ir toliau apiplėšinėti tokius kaip tu.
Radau kitą savo auką.
Turėjau žinoti, jog tapęs kelių plėšiku, atsidursi už grotų.
Tėti, čia tikrai aš?
Ar aš kliedžiu?
Visą savaitę valgiau samanas.
Tu sapnuoji, sūnau.
Aš viso labo tavo vaizduotės kepsnys.
Taip, tai turbūt sapnas.
Gyvenime morkos tu nė už ką nevalgytum.
Leidai šlovei susukti tau galvą, sūnau.
Neklausei savo gaujos, įspėjusios tave apie pavojų,
ir atsidūrei čia, vienui vienas.
- Žinau. Nerimauju dėl jų. - Neverta.
Jei iš tiesų jiems rūpėtum, jie jau būtų tave išvadavę.
Nėra taip paprasta. Jie nežino, kur aš.
Jei iš tiesų jiems rūpėtum, būtų sužinoję.
Na, gal duokim jiems daugiau laiko?
- Taip, bet jei iš tiesų jiems rūpėtum... - Taip.
Jiems nerūpi. Supratau.
Žinok, maniškiai mane ras ir išvaduos,
o tada Dikas Terpinas vėl bus ant bangos.
Na, bus šiek tiek sunkiau.
Esu tik viena galva, bet ką nors sugalvosiu.
Kerolė su Siu.
Beni, ką tu čia veiki?
Prieš pabundant sapnai būna keisčiausi.
Aludė „Griuvėsiai“. Ekonominis Hempstedo centras.
Tobulas taikinys.
Nemenki grynųjų srautai, ir visa tai valdo vaikas.
Na, žinok, aludės apiplėšinėti negalima. Tai vienintelė padori aludė apylinkėj.
Be to, Maža Karen – mūsų draugė.
Tiesa, vyručiai?
Buvai teisi, Nel.
Turim klausyti Tomio.
Tomis – išmintingas vadas.
K-ką tu jiems padarei?
Nuginklavau juos savo žavesiu.
Ir neleidau jiems užmigti.
Bet Briedžiui reikia mažiausiai 16 valandų miego.
Jis kaip basetas.
Ne, jam reikia daryti tai, ką liepiu.
Kas čia, Briedžiuk? Geras šunelis. Taip.
A. Švelniai. Štai taip.
Matei? Aš – tikras vadas.
Numéro un. Tai irgi prancūziškai.
Nagi, pasiduok, gerai?
Panirk į sidabrinio muilo putas.
Ne.
Nereikia man tų sidabrinių putų.
Mes – padorūs kelių plėšikai su cinkeliu.
Smurtaujam mažai, apmokami gerai.
O Dieve, kuo aš tapau?
Esmę žinai, Nel.
Turi problemų, eik pas mamytę.
Mama, reikia pakalbėti.
Kur su batais! Aksminsterio kilimas. Puikiai žinai.
O Dieve.
Tomis nori apiplėšti aludę.
- Nešauk. Viduje prašyčiau nešūkauti. - Gerai.
Tomis nori, kad mes apiplėštume aludę.
Dabar aš nieko negirdžiu.
Tomis nori, kad mes apiplėštume aludę.
Nenoriu tavęs šokiruoti, brangute,
bet nusikaltėliai retsykiais vykdo vieną kitą nusikaltimą.
Aludė yra kaimo širdis.
Alkoholis – kaimo kraujas.
Tai...
Metafora tęsinio neturi.
Bet... jei apiplėšime aludę, Hempstedui galas.
Taip, ir eisim toliau.
Negi manei, kad mūsų planai apsiriboja vien Hempstedu?
Netrukus kiekvienoje apygardoje bus po Tomį Silversidą.
Apsišaukusių liaudies herojais įžymių kelių plėšikų tinklas,
iki apatinių švarinantis puikiąją britų publiką.
Na, nerasi pakankamai kelių plėšikų, norinčių dirbti tau.
Man nereikia kelių plėšikų, brangute.
Iš kur, manai, ištraukiau Tomį?
Pala, jis... jis...
Teisingai. Todėl tu reikalinga man.
Na, aš noriu dirbti tik vienam žmogui – Dikui Terpinui.
Taip, bet rytoj šiuo metu jis jau bus negyvas, taigi...
O, neturėjau šito sakyti.
Tu man pažadėjai, kad nenudėsi jo.
Siaubingai nesąžininga!
Bet aš privalau, brangute.
Jis daro tau pernelyg gerą įtaką.
Pažvelk į save. Jautri, užjaučianti, dora.
Man neramu.
Neleisiu tau to padaryti.
Ak, širdele.
Pabandyk mane sustabdyti.
O. Ak, brangute.
Taip.
Ei, Terpinai, pabusk!
Kas, po galais, tau nutiko?
Taip greit užaugo barzda? Tu čia tik savaitę.
Ką, šita? Ji netikra.
Pasidariau ją iš žiurkių blakstienų.
Žinok, žiurkės žmonėms atrodo bjaurios,
bet iš arti pažiūrėjus, jos turi gražias ilgas blakstienas.
Atnešiau tau skaitalą.
Tavo gauja, regis, visai tavęs nesiilgi, tiesa?
Niekur iš čia nedingsi.
Blogiau nebūna.
Metas praustis, pabaisos!
Po vieną kamerą!
Ateina.
Sakau jums, Tomis nėra tas, kuo prisistato.
Ak, Nel.
Mes irgi pradžioje priešinomės, bet paskui susitaikėme su tiesa.
Tiesiog Dikas mūsų nemylėjo.
Nutilkit, idiotai.
Žiūrėkit.
Ne taip, sakiau.
Atlikęs salto, užšoki ant šakos, tada įšoku aš.
O tu turi pasitraukt.
Antraip jie pamatys, kad čia ne aš.
Labai atsiprašau, atleiskite, pone Silversidai.
Negerai. Plaukai ir makiažas, prieikite. Nagi.
Taigi, nuo šio peruko man galvą niežti.
Slysta nuo galvos ir visai nesiplaiksto.
O reikia, kad plaikstytųsi kaip Diko.
Man reikia Diko plaikstymosi.
Eikit. Izabele. Redžinaldai. Priscila.
Kitame kaime jūsų veiduose noriu matyti natūralią nuostabą.
Aikčiojimus mane išvydus.
Parodykit. Nagi.
- Oo. - Kas jis?
- O, tai bent! - Nepaprasta!
Ne, ne, ne, ne. Dieve, už ką jums moku?
Kur tiesa? Į mane!
Vaidinu jau 25 metus.
Buvau vyras, berniukas ir kūdikis.
Žinot, ką apie mane sakydavo? Dieve, girdžiu kaip dabar:
„Vaikas, vaidinęs nužudytą kūdikį, sužibo it tikra žvaigždė.“
Taigi, žinau, ką darau, bičiuliai.
Visiems penkių minučių pertrauka.
Būsiu savo priekaboje.
Net jo vardas ne Tomis Silversidas.
O Albertas Krambas.
Jei jis aktorius, vadinasi, Dikas iš tiesų mūsų nepaliko.
Jis vis dar mus myli.
- Taip. - Pas Tomį viskas netikra.
- Taip. Mhm. Mhm. - Gerbėjai, triukai,
- simpatija tau. - Taip.
Tai buvo tikra.
Ne, jis buvo, em... jis buvo susižavėjęs manimi, šiaip jau.
Taip. Man su vyrais dažnai taip būna.
Nieko negaliu padaryt.
Bet palauk. Kaip tu visa tai sužinojai?
Daug ką turiu jums pasakyti. Eime.
Ei? Ar mane kas nors nuleis?
ALUDĖ „GRIUVĖSIAI“
Vadinasi, tavo mama – Sindikato galva?
Tu mums melavai.
Išdavei savo gaują.
Man prireiks nemažai laiko, kad vėl galėčiau tavimi pasitikėti, Nel.
- Gerai. Aš pasirengęs. Tai kur Dikas? - Slaptame Sindikato kalėjime.
Tokiame slaptame, kad net įjojantiems arkliams uždengiamos akys.
Vis tiek apklauskime arklius. Gal vis tik ką nors matė?
Jums, regis, reikia žmogaus po priedanga.
Taip pavadinau savo kurtą kokteilį,
nes čia bus žmogutis po priedanga.
Čia varlė.
Palūkėkite.
- Ką tu čia veiki, Kregai? - Aš?
O, a, Maža Karen mane pasamdė, kai per jus su Tomiu netekau savo darbo.
Taigi, dabar dirbu čia.
Beje, žinojot, kad mano vardas iš tiesų ne Kregas?
Tiesiog Krego vardas labiau panašus į burtininko.
Tikrasis mano vardas baisiai nuobodus.
A, Baltazaras Didingasis.
Aišku.
Eik dirbt, Kregai. Tavo bandomoji pamaina dar nesibaigė.
Atleisk, bose.
Bet jei norit surast Diką, jums reikia savo žmogaus ten.
Aš taip gavau šį darbą pas Mažą Karen.
Per ryšius. Tiesa, bose?
Kodėl čia visur varlės, Kregai?
Atleisk, bose.
Negaliu patikėt, jog tai sakau, bet Baltazaras teisus.
- Kregas. - Mums reikia savo žmogaus.
Nel, mes Sindikate nieko nepažįstam.
Išskyrus... Na...
Žinoma!
- Taip! - Eime!
Briedi, a, a, a,
pasakysi pakeliui, nes nenutuokiu, apie ką kalbi.
Viskas, Terpinai, metas tave pakankinti.
Kankinti? Už ką?
Atsisveikinimo dovanėlė nuo Helen Gvinėrės.
Tai, žinok, įžymybė, šiaip jau,
taigi, aptarnauk pagal VIP klasę.
„Velniškai invazinis prasiskverbimas“.
Pasilinksmink.
Žinai, dabar neturiu laiko. Gal perrašom susitikimą?
Labas, Terpinai.
Sveikas, Dikai. Kieta celė.
Džei biče! Kristoferi? Kaip netikėta!
Į mane kreipėsi tavo gauja. Papasakojo apie tavo įkalinimą.
Mintis apie tave, pūvantį kalėjime, mane pamalonino.
Toks šiltas ir pūkuotas jausmas.
Bet, atėjęs čia, galiu pasakyt,
- kaip smagu tave matyti. - Tėti.
Atrodai toks lieknas. Numetei svorio?
- Tėti! - Nauja samanų dieta.
- Tėti! - Minutėlę. Ką, sūneli?
- Radau negyvą vabalą. - O, tik pažiūrėk.
Taip, šaunuolis.
Tėtis tave myli.
Po to mūsų flirto Londone,
nuėjau sąmoningumo bei meilės sau keliu.
O ir su Kristoferiu sutariame kaip niekad puikiai.
Ir tai – tavo nuopelnas.
O, beje, gal gali retsykiais sušukt neva iš skausmo?
- Tegu mano, kad kažką darau. - Žinoma.
O, mano akys! Maldauju!
Ir, em, atsidėkodami tau, išėję paliksime duris atviras.
Gal geriau uždaryk.
Kai jos uždarytos, čia kažkaip jaukiau.
Aš padedu tau pabėgti, idiote. Dikai.
Hm, nežinau.
Gal aš nenoriu bėgt iš čia.
Kokia prasmė?
Tomio neįveiksiu. Jis – nepakartojamas.
Net mano plaukai suglebo, nuliūdo, be gyvybės.
Jie visiškai tokie patys.
Kaip tau tai pavyksta?
Gal mano gaujai bus geriau su Tomiu?
Gal nesu jau toks šaunus kelių plėšikas?
Klausyk, Terpinai, esi siaubingas kelių plėšikas.
O. Tikėjausi paskatinimo kalbos.
Bet tu apiplėšei Neapiplėšiamą karietą...
- ...pavogei Sindikato auksą... - Tiesa.
...ir esi vienintelis kelių plėšikas, išvengęs mano kilpos.
Na, dėl to galėtum vadintis geriausiu blogu kelių plėšiku istorijoje.
Nesukeisk man spenelių!
Tu neįveiksi Tomio Silversido būdamas Tomiu Silversidu.
Tu jį įveiksi tik būdamas...
Diku Terpinu.
Tu teisus.
Dikas Terpinas nuostabus.
Ir Dikas Terpinas – aš.
Einu susigrąžinti savo gaujos.
O kai nueisi...
Užsidenk ausis minutėlei, Kristoferi, sūneli.
Surask tą pasipūtusią harpiją Helen Gvinėrę ir nudėk ją.
Kriminalinio gyvenimo ilgiuosi kiekvieną mielą dieną.
Privalai priversti ją sumokėti už tai.
Taigi, buvo malonu pasimatyti.
Esi sudėtinga asmenybė, Vaildai-stailai.
Bet ačiū.
Kristoferi.
Smagu vėl buvo jus pamatyti, bičiuliai. Pasimatysim kitapus.
O, keliai į tą pusę nesilenkia!
Ne, ne! Ne!
O, Dikai, palauk!
Dikai, idiote, tu mus užtrenkei! Dikai!
Ūhū! Jėė!
Kaip jis pabėgo?
Iš ten juk neįmanoma pabėgti. Kur tu buvai?
Vestuvėse.
Iš ten tikrai nepabėgsi.
Tu atleistas, Džefri.
Sargyba, ruoškit karietą. Važiuojam į Hempstedą.
Tik ne per greit. Mane nuo greičio pykina.
Oi! O, oi, oi! O, voras... O, neškit mane!
Ar jis... Ar jis rūšiuoja šiukšles?
Bičiuliai, kelkitės. Metas griaut „Griuvėsius“.
Pastaba sau: dažniau vaidint komedijose.
Ei, jūs?
Keliamės.
Išaušo mano didžioji diena.
ATĖJO TERPINO METAS LORDAS RUKVUDAS. ANTRA VALANDA.
Gavai mano kvietimą? Jei ne, tai geras sutapimas.
Čia mano gauja, Terpinai.
O, taip? Nori susikaut dvikovoje dėl jų?
Ar tikrai nenori didesnio ginklo?
Kad aš jau prisirišau prie šito.
Daviau jam vardą. Mini Petriukas.
Taip, ištaškyk jam smegenis, Dikai. Gerai? Ištaškyk.
- Pasistengsiu. - Taip.
Revanšas nebuvo numatytas sutartyje.
Aš skųsiuos profsąjungai.
Tu užbaigsi šį reikalą, antraip aš pribaigsiu tave.
Atmink, pralaimėti tu negali.
Ponai, ponai, paklausykite.
Aš noriu gražios, švarios dvikovos.
O ne pigaus pasišaudymo.
Ir noriu, kad man dabar pat atneštų sumuštinį su garstyčiomis, be plutelių.
Ir balta duona. Aš ne koks valstietis.
Manai, gali laimėti?
Aš nušausiu tave, abstulbinsiu minią ir vėl sudainuosiu savo dainą.
- Smagi daina. - Gal sudainuosim duetu.
O, palauk. Tu būsi nebegyvas.
O gal nebūsiu, nes savo šaulių nebeturi.
Ką? Kokių šaulių?
Tų, kurie už tave šaudydavo.
Kurie turėjo slėptis medžiuose.
Matai, Briedis juos vakar nusivedė išgerti.
Parodė jiems laisvesnių drabužių privalumus.
Ir pažvelk į juos. Gražuoliai, tiesa?
O tavo kaskadininkų komanda.
Kuri vietoj tavęs vykdė apiplėšimus.
Onestis jiems skaitė savo eiles.
Jos jiems nepatiko.
Bet jis juos papirko kyšiais.
O su tavo dainininkais Nel nenorėjo kalbėt, jie ją erzino.
Bet jie tik dainuoja, tad mes dėl jų ramūs.
Mes vis dar su tavim, Tomi
Matai, jie išaiškino tavo paslaptį.
Tavo privalumas – tavo komanda. Kaip ir maniškiai – mano.
Tik mano komanda mane myli.
Na, net ir be jų aš tave vis tiek įveiksiu.
Galbūt.
Bet aš pasiryžęs mirti, kad tai sužinočiau. O tu?
Atsukam nugaras, ponai.
Aš suskaičiuosiu dešimt žingsnių, tada šaukite.
Vienas, du...
dar garstyčių...
trys...
keturi...
penki...
šeši...
septyni...
aštuoni...
devyni...
Spenegalvi sukčiau!
- Taip, bėk! - Seksualus apgavike!
Štai taip.
Dvikovą laimi Dikas Terpinas.
Net nebuvo užtaisytas.
Tiek to.
Viską tenka daryti pačiai.
- Iš kelio, brangute. - Ne.
Atstok nuo Diko.
Jis mano...
draugas.
Tikri draugai.
O aš – tavo šeima, Eleonora.
Dabar rinkis, į kieno pusę stosi.
Na, šiaip jau, aš... Pasirinkau gaują.
Maniau, tai buvo akivaizdu.
Puiku.
Bet žinai, ką tai reiškia. Būsim priešės, brangute.
O mano priešai turi blogą įprotį virsti mėsos gabalų krūvele.
Greitai mes visi susitiksime.
Tikiuosi.
Atleisk, bet tarp mūsų įsižiebė kibirkštis.
Mačiau, ką ten padarei. Taigi...
aš čia pamąsčiau.
Ir supratau, Dikai, kad tu man kaip sūnus.
Kaip? Aš ir esu tavo sūnus.
Tu su cinkeliu, stilingas
ir, a, aš d-didž...tavimi.
- Ką? - Dijuosi.
- Sakai „didžiuojuosi“? - Taip.
Ačiū, tėti.
- Ir aš tavimi didžiuojuosi, Dikai. - Aš tave myliu, Beni.
- Apsikabinkime visi? - Taip!
Nagi.
Mano geriausiai iki šiol perkama brošiūra.
Ir manau, kad jums patiks tai.
ESEKSO GAUJA ĮVEIKĖ TOMĮ KARTU!
Aš ant viršelio! Aš įžymus!
O Kregas? Ar jam bus vietos ant viršelio?
Ne.
Ir šiaip, ar neturėtum dabar dirbti?
Nea. Žinot? Kai ką supratau.
Taip, galiu sumaišyt kietą kokteilį, bet mano talentas reikalingas kitur.
Aš nesu Baltazaras Barmenas.
Aš burtininkas Kregas.
- Tu jį atleidai, tiesa? - Kone iškart.
Kas toliau, bose?
Nežinau. Spėju, lauksim, kol likimas pamėtės mums kitą nuotykį.
Nuotykiai patys nepasimėtėja, Dikai.
Turi jų nenuilstamai ieškoti.
Na, tai gali trukt kelis mėnesius.
Gal net metus.
Dėmesio, valstiečiai!
Šį vakarą pro jūsų kaimiūkštį pravažiuos karališka karieta
su karūnos brangenybėmis.
Kad man niekas nedrįstų jos apiplėšinėti.
Jei pavogsit tas brangenybes, tapsit žinomiausiais, labiausiai ieškomais
vagimis visame krašte.
Kitaip tariant, gyva legenda.
Todėl nė nebandykite.
Geros dienos.
O, ne.
O, taip.
Kaip smagu.
Ar kas žino, kur mes jojame?
Išleisk mus iš čia! Išleisk mus!
Išlei... Dėl Dievo meilės, mes – ne Dikas Terpinas.
Na, iš kur man tai žinoti?
Mes čia dviese, visų pirma.
Ne mano problemos, bičiuli.
Man laisvas savaitgalis, ir aš eisiu, a, paplaukioti.
Ne! Ne, nenueik! Išleisk mus!
Tu man už tai sumokėsi!
Visi jūs man sumokėsit!
DIKAS
Aš tave pričiupsiu, Dikai Terpinai.
Išvertė Egidija Namavičė