Послухайте казку про Діка Терпіна,
найлегендарнішого розбійника в історії Ессекса.
Він безстрашно бився з разбійниколовами, дурив відьом
і став героєм для всіх, хто чув його ім'я. Доки...
не з'ясувалося, що він – слабак і боягуз,
який ненавидь Гемстед і всіх вас.
Особливо жінок і дітей.
Цілковита брехня.
Дік любив жінок і дітей.
І ніколи на нас не стояв.
Я тільки тепер це оцінив.
Але не бійтеся. Я, Томмі Срібнобік,
справжній народний розбійник.
Не торкайся мене.
Бачиш?
Швидко вони відвернулися від Терпіна.
Не відвернулися.
Просто їхню увагу захопив цей дурний
і прекрасний, непереборно привабливий Томмі.
Зроби все, щоб так було й надалі.
Якщо зроблю – пообіцяй, що його не вб'єш.
- Так, так. Ми ж уже домовилися. - І не катуватимеш.
Доню, це ж підземні катівні.
Тому мушу трохи покатувати.
Обіцяй, мамо.
Обіцяю не катувати й не вбивати Діка Терпіна.
- Задоволена? - Так. Дякую.
Сумую за цими душевними бесідами матері й дочки.
Проведімо разом день у спа!
Перестаньте. Мені ніяково. Досить.
Привітаймо нового розбійника потрійним «Ура!»
- Ура! - Ви надто добрі.
Геть. Відійди. Я справді не люблю, коли мене торкаються.
РОЗШУК ЕССЕКСЬКА БАНДА
ВИГАДАНІ ПРИГОДИ ДІКА ТЕРПІНА
ТЮРМА СИНДИКАТУ ПІСЛЯ СНІДАНКУ
Отак краще.
Господи, тільки не ти знову.
Джеффрі, ти мій перший відвідувач.
Приніс мені торт із запеченою в ньому пилочкою?
Не для ґрат. Просто нігті в жахливому стані.
Я твій охоронець.
Після тієї історії з відьмою
я перевівся в приватний сектор, щоб не бачити таких ідіотів.
От не пощастило!
Я дуже тобі радий. Невже для мене справді заброньовано цю камеру?
Чи, може, якусь просторішу з санвузлом?
Так у цій є санвузол. Он стоїть відро.
А коли йде дощ, стеля протікає – от тобі й душ.
- Мій власний душ? - Ні. Душ для всіх в'язнів.
А що тут з їжею?
Якщо хочеш, пошукай на стінках висохлий мох.
Дякую. Пошукаю.
Я впевнений, що моя банда вже йде мене рятувати,
та про всяк випадок скажи: звідси можна втекти?
Ні, ні, Терпін. Не можна.
Тому в'язницю називають «Весілля докучливого кузена».
Хоч як старатимешся – не втечеш.
- Бувай, друже. - Куди ти?
Ти сміятимешся, але я йду на весілля кузена.
Тому...
НАСТАЛА ПОРА ТОММІ!
Вітаю вас на зібранні з оцінювання роботи.
Бачу, вам видали нові уніформи.
Матимете чудовий вигляд на задньому плані. Особливо ти, Нелл.
Не треба, Томмі.
Можеш лестити мені цілий день,
пускати бісики своїми прекрасними очима,
можеш навіть поцілувати.
Ти нічого не досягнеш.
От спробуй, поцілуй мене.
Благаю, поцілуй.
- Поцілуй. Сюди. - Нелл, не ганьбися.
Містере Срібнобік. Чи Томмі?
Містер Срібнобік.
Не те щоб мені не подобалася уніформа...
та, може, у вас є щось вільнішого фасону?
Дік завжди казав, що одяг – засіб вираження індивідуальності.
З якого дива мені хотіти, щоб ви виразили свою індивідуальність?
Я хочу, щоб ви грали відведені вам ролі.
Мус – жорстокий громило.
Онесті – тупий психопат.
А Нелл – єдина жінка.
Я не тупий. А Нелл не жінка.
Власне, я жінка.
Але не єдина.
Ну, по суті, інших жінок тут нема.
Тому можна сказати, що єдина. Хоча... Що це взагалі значить?
Що ти закочуватимеш очі, коли хлопці казатимуть щось смішне й чудернацьке.
Не часто ж я їх закочуватиму.
Часто. Тому раджу потренуватися.
Ні. Давай ще.
Ні. Ще. Хочу бачити повне коло.
Ще трохи – й сітківка відшарується.
То хай відшаровується.
- Що? - Благаю, містере Срібнобік.
З Діком усе було по-іншому.
Він учив нас бути добрими й вільними й не зраджувати своїй сутності.
А я ненавиджу вашу сутність.
- Нічого особистого. - А звучить дуже особисто.
Ох. Ви за ним сумуєте?
- Так. - Хочете піти?
- Трохи. - Ну то йдіть.
Та скільки проживе в лісі такий дурний незграба, як ти,
поки його не з'їдять кабани?
Незграба?
Нелл, скажи щось.
Хлопці, робіть, як він каже.
Тепер Томмі наш лідер.
Дякую, жінко.
Значно краще, Нелл.
Не відводьте очей.
П'ять, шість, сім, вісім.
І – коло! Енергійніше. Хай м'язи горять.
Нижче.
Уперед. Назад. Уперед. Назад.
Удвоє швидше.
Швидше, швидше.
- Руки вгору! - Стій!
- Це пограбування. - Гаманець або життя.
Ну! Виразніше! Чіткіше!
Це ж вистава.
Більше експресії.
Це Томмі Томмі, Томмі Срібнобік
Плоско!
Плоско.
Ви що, себе не чуєте?
Ще раз.
Що ви робите? Зупиніться.
Що це? Знову мене грабуєте?
Гей! Я думав, ми друзі.
Вибач, Крейґу. Наказ боса.
Тільки не ту шухляду! Там особисті речі!
- Особисті! - Уже ні.
Я повідомив Чаклунську раду про твоє безліцензійне ворожіння.
Невже? Нічого.
Солодких снів, друже.
Сонна бомба!
Почекайте хвилинку. Може, ще подіє.
- Виведіть його. - Мусе! Онесті!
Як мені заробляти на життя?
Так не можна чинити. Де Дік?
ЗУХВАЛА ДІКОВА ВТЕЧА
ПОРА ТОММІ!
Дякую, що прийшли.
Такі люди, як ви, надихають мене й далі грабувати таких людей, як ви.
От я й знайшов наступну жертву.
Коли ти став розбійником, я мав розуміти, що тебе посадять.
Тату, я справді тут?
Чи це галюцинація?
Я вже тиждень харчуюся мохом.
Це сон, синку.
Я лише гра твоєї уяви.
Так, це точно сон.
У реальності ти б нізащо не гриз морквину.
Ти зазнався, синку.
І не послухав попередження своєї банди про небезпеку.
Тепер вони самі-одні.
- Знаю. Я трохи за них тривожуся. - Не треба.
Якби їм не було байдуже, вони б тебе вже врятували.
Це ж непросто. Вони не знають, де я.
Якби їм не було байдуже, вони б дізналися.
Може, дамо їм більше часу?
- Якби їм не було байдуже... - Гаразд.
Їм байдуже. Я зрозумів.
Послухай, мої розбійники мене знайдуть і врятують,
і тоді Дік Терпін знову буде на коні.
Хоч це й буде нелегко.
Бо тепер я лише голова. Але щось придумаю.
Керол і Сью.
Бенні, а ти тут чого?
Це чудернацький момент перед прокиданням.
«Крах». Економічний центр Гемстеда.
Ідеальна мішень.
Великий грошовий обіг, численні джерела доходу, керівник – дитина.
Не можна грабувати «Крах». Це єдиний пристойний паб у місті.
А Мала Керен – наша подруга.
Правду кажу, хлопці?
Нелл, ти казала правду про те,
що нам слід просто слухатися Томмі.
Томмі – мудрий ватажок.
Що ти з ними зробив?
Підкорив їх харизматичним стилем лідерства.
А ще я не даю їм спати.
Але ж Мусу треба спати 16 годин, щоб нормально жити.
Він як басет-гаунд.
Ні. Йому треба робити, як я кажу.
Як ти, Мусі? Хороший хлопчик. Так.
Обережно. Отак.
Бачили? Я справжній лідер.
Нумеро ун. Це знову французька.
Здайся вже.
Віддайся на волю ніжних срібно-хвиль.
Ні.
Не віддамся.
Ми хороші розбійники й працюємо видовищно.
Мало насилля, велика платня.
О боже. Ким я стала?
Угода є угода, Нелл.
Щось не подобається – говори з мамою.
Мамо, хочу з тобою поговорити.
Чоботи! Це аксмінстерський килим. Ти ж знаєш.
Господи.
Томмі хоче, щоб ми пограбували «Крах».
- Не кричи. Ми не на базарі. - Добре.
Томмі хоче, щоб ми пограбували «Крах».
Тепер я нічого не чую.
Томмі хоче, щоб ми пограбували «Крах».
Може, це тебе приголомшить, доню,
але злочинці іноді скоюють злочини.
Цей паб – серце містечка.
А випивка – його кров.
А...
Кінець метафори.
Але... пограбуємо цей паб – і Гемстеду кінець.
Так. І ми підемо далі.
Ти що, думала, що наші плани обмежуються Гемстедом?
Скоро в нас буде свій Томмі Срібнобік у кожному графстві.
Мережа розбійників-знаменитостей, проголошених народними героями.
Вони й обберуть британців до нитки.
Ти не знайдеш стільки розбійників, які б на тебе працювали.
Нащо мені розбійники?
Як гадаєш, де я знайшла Томмі?
Що? Він...
Саме так. Тому ти мені й потрібна.
Я хочу працювати лише на Діка Терпіна.
Так, але через добу він буде мертвий, тому...
Ой! Я ж не хотіла про це згадувати.
Ти ж обіцяла, що не вбиватимеш його.
Це так несправедливо!
Я мушу його вбити, сонечко.
Він надто добре на тебе впливає.
Глянь на себе: ти стала вразлива, співчутлива, морально чиста.
Я хвилююся за тебе.
Я не дам тобі його вбити.
Ох, доню.
Спробуй мене зупинити.
Ой, вибач.
Так.
Терпін, прокидайся!
Що це з тобою сталося?
Як це вона так швидко виросла? Ти тут лише тиждень.
Ти про бороду? Вона несправжня.
Я зробив її зі щурячих вій.
Зазвичай люди вважають щурів потворними,
та, якщо придивитися, помітиш, які в них довгі й гарні вії.
Та нехай. Я приніс тобі легке читво.
Не схоже, що твоя банда за тобою сумує.
Ніхто тебе не врятує.
Гірше й бути не могло.
Пора митися, брудні покидьки!
Під душ ставати по одному!
Зараз прийдуть.
Кажу вам, хлопці, Томмі не той, за кого себе видає.
Нелл.
Ми теж довго відмовлялися прийняти реальність.
Дікові ми були непотрібні.
Замовкніть, ідіоти!
Дивіться.
Не так усе має бути.
Ти робиш сальто, хапаєшся за гілку, а на землю зістрибую я.
Ти маєш зникнути з очей.
Інакше буде видно, що це не я.
Вибачте, містере Срібнобік.
Поки що – погано. Перукар і стиліст – сюди!
Від цієї перуки в мене все свербить.
Вона погано сидить, а волосся неефектно пливе по вітру.
Треба, щоб пливло, як у Діка.
Хочу Дікове волосся.
Ідіть. Ізабелло, Реджінальде, Прісцилло.
Коли приїдемо в наступне містечко, хочу побачити щире захоплення.
Ахайте, коли мене побачите.
Покажіть, як умієте ахати.
- Ого. - Хто він?
- Оце так! - Неймовірно!
Ні, ні. Боже, і за що я вам плачу?
Де щирість? Дивіться!
Я на сцені вже 25 років.
З пелюшок.
Знаєте, що про мене казали? І досі бринить у вухах:
«Юний геній у ролі вбитого немовляти вражає всіх».
Тому я знаю, про що говорю.
Перерва п'ять хвилин.
Я буду у своєму трейлері.
Томмі Срібнобік – несправжнє ім'я.
Він Альберт Крамб.
Якщо він актор, значить Дік нас насправді не покинув.
Він так само нас любить.
- Так. - Томмі все набрехав.
- Так. - Фанати, трюки,
- любов до тебе. - Так.
Любов справжня.
Ні, я справді його вразила.
Так. Від мене чоловіки часто голову втрачають.
Що вдієш.
Чекай. А як ти про це дізналася?
Я мушу вам багато що розповісти. Ходімо.
Агов! Хтось мене спустить?
«КРАХ»
Твоя мама – голова Синдикату?
Ти нам брехала.
Зрадила власну банду.
Не знаю, Нелл, коли я зможу знову тобі довіряти.
- Уже можу. А де Дік? - Він у таємній тюрмі Синдикату.
Такій таємній, що коням, на яких туди в'їжджають, зав'язують очі.
Усе одно з кіньми варто поговорити. Може, вони щось чули.
Схоже, вам потрібна своя людина з того боку.
Це назва щойно мною придуманого коктейлю.
Буль – і по той бік скла маленька людинка.
Здається, це жаба.
Почекайте хвилинку.
- А що ти тут робиш, Крейґу? - Я?
Мала Керен мене найняла після того, як ви знищили мій бізнес.
Тому тепер я працюю тут.
До речі, насправді мене звати не Крейґ.
Мені здалося, що це – більш чаклунське ім'я.
Бо моє справжнє геть не цікаве.
Бальтазар Величний.
Ясно.
До роботи, Крейґу. Це ж пробна зміна.
Вибачте, бос.
Якщо хочете знайти Діка, вам потрібні правильні знайомства.
Я так знайшов цю роботу в Малої Керен.
Цінний контакт. Правда, бос?
Крейґу, чому тут усюди жаби?
Вибач, бос.
Не вірю, що це кажу, але Бальтазар має рацію.
- Крейґ. - Нам потрібна своя людина.
Але ми більше нікого в Синдикаті не знаємо.
Хіба що...
Авжеж!
- Так! - Ходімо!
Мусе,
розкажеш по дорозі, бо я не знаю, про кого ви.
Що ж, Терпін, пора тебе катувати.
Катувати? За що?
Прощальний подаруночок від Гелен Ґвінір.
Ця людина – з якого боку не глянь знаменитість,
тому забезпеч йому VIP-ставлення.
«Вкрай Інтенсивне Проникнення».
Приємно відпочити.
Зараз не зовсім слушний час. Може, перенесемо зустріч?
Вітаю, Терпін.
Гей, Діку. Крута камера.
Джонатане! Крістофере! Який сюрприз!
Твої друзі-розбійники розповіли мені про твоє ув'язнення.
Я був у захваті від думки, що ти зогниєш у підземеллі.
Серце сповнилося теплом і радістю.
А тепер, дивлячись тобі в очі, хочу сказати...
- що дуже радий тебе бачити. - Тату.
Ти наче пострункішав. Схуд?
- Тату! - У мене модна дієта: мох.
- Тату! - Секунду. Що, синку?
- Я знайшов мертвого жука. - О, це ж треба.
Таки знайшов. Молодець.
Тато тебе любить.
Після нашої лондонської забави
я став на шлях усвідомленості й турботи про себе.
Мої стосунки з Крістофером значно покращали.
Усе це завдяки тобі.
До речі, можеш коли-не-коли кричати наче від болю?
- Хай думають, що я добре працюю. - Авжеж.
Боже! Мої очі! Благаю!
Щоб віддячити тобі, я не замикатиму дверей, коли піду.
Краще замкни.
Із замкненими якось затишніше.
Я ж допомагаю тобі втекти, ідіоте. Тобто, Діку.
Не знаю.
Може, я не хочу тікати.
Який сенс?
Я все одно не здолаю Томмі. Він неймовірний.
Навіть моє волосся в депресії – сухе й блякле.
Воно таке саме, як і було.
Як це взагалі можливо?
Може, моїй банді краще з Томмі.
І розбійник з мене не дуже.
Терпін, ти – жахливий розбійник.
Я думав, ти прийшов мене підтримати.
Але ти пограбував Недоторкану карету,
- вкрав золото Синдикату... - Це правда.
...і єдиний з усіх розбійників уник моєї петлі.
Усе це вказує, що ти, можливо, найкращий у світі розбійник.
Тільки не соски!
Ти не здолаєш Томмі Срібнобока, якщо сам будеш ним.
Ти його здолаєш, якщо будеш...
Діком Терпіном.
Твоя правда.
Дік Терпін – велика людина.
І Дік Терпін – це я.
Я поверну собі банду.
І коли повернеш...
Крістофере, синку, затули на мить вуха.
Знайди цю зарозумілу гарпію, Гелен Ґвінір, і знищ її.
Я щомиті з тугою згадую своє кримінальне минуле.
Змусь її заплатити.
Хай там як, був радий побачитися.
Ти непростий чувак, Вайлд.
Дякую.
Крістофере.
Був радий зустрічі. Скоро побачимося.
Коліна в цей бік не гнуться!
Ні, ні!
Зачекай, Діку!
Ідіот! Ти замкнув нас усередині!
Так!
Як йому вдалося втекти?
Це тюрма, з якої неможливо втекти. Де ти був?
На весіллі.
От звідки неможливо втекти.
Тебе звільнено, Джеффрі.
Охорона, готуйте мою карету й везіть мене в Гемстед.
Але повільно. Бо мене знудить.
Ой! Павук! Несіть мене на руках!
Чи сортує він сміття?
Підйом, хлопці! Настав час краху «Краху».
Треба більше грати в комедіях.
Хлопці.
Прокидайтеся.
Сьогодні в мене важливий день.
НАСТАЛА ПОРА ТЕРПІНА МАЄТОК РУКВУДА. ДРУГА ГОДИНА.
Отримав моє запрошення? Якщо ні – це неймовірний збіг.
Це моя банда, Терпін.
Невже? Доведеш це на дуелі?
Може, візьмеш більший пістоль?
Я вже до цього звик.
Навіть ім'я йому дав. «Маленький Піт».
Прострель йому довбешку, Діку.
- Спробую. - Ага.
Матчу-реваншу в контракті нема.
Я поскаржусь у профспілку.
Або ти прикінчиш його, або я – тебе.
Ти мусиш перемогти.
Джентльмени, слухайте.
Я хочу побачити гарну й чесну дуель.
Без брудних пострілів.
А ще хочу не сильно підсмажений сендвіч з гірчицею. Негайно.
З білого хліба. А не з селянського.
Гадаєш, ти можеш перемогти?
Я застрелю тебе, зачарую публіку й ще раз заспіваю свою пісню.
- Мені вона подобається. - Заспіваємо дуетом.
Хоча ні. Ти ж будеш мертвий.
А може, й не буду. Бо твоїх снайперів тут нема.
Що? Який снайперів?
Тих, які за тебе стріляють.
Тих, що мали сховатися тут у деревах.
Учора Мус запросив їх випити.
І пояснив переваги вільнішого вбрання.
Тепер глянь на них: просто вбивчі наряди.
А каскадери,
які грабують за тебе людей...
Онесті читав їм свої вірші.
Їм не сподобалося.
Але великий хабар їх переконав.
Щодо співаків... Нелл каже, вони її дратують.
Але ж це просто співаки. Їх ми не боїмося.
Ми з тобою, Томмі
Твій секрет розкрито, Томмі.
Ти вражаєш завдяки своїй команді. Я теж.
Різниця в тому, що моя команда мене любить.
Я можу перемогти тебе й без команди.
Можливо.
Я готовий померти, щоб це з'ясувати? А ти?
Станьте спиною до спини.
На мій рахунок ступіть десять кроків і стріляйте.
Один, два...
Ще гірчиці.
Три...
чотири...
п'ять...
шість...
сім...
вісім...
дев'ять...
Лиса ти мавпа!
- Так, тікай! - Привабливий брехливий ідіот!
Ну от і все.
Переміг Дік Терпін.
Він навіть не заряджений.
Отак.
Усе доводиться робити самій.
- Відійди, доню. - Ні.
Дай Дікові спокій.
Він мій...
друг.
Справжній друг.
А я твоя рідна людина, Елеонор.
Ти мусиш прямо зараз обрати, на чиєму ти боці.
Ну... я обираю свою банду.
Це ж очевидно.
Що ж, добре.
Ти знаєш, що це означає. Тепер ми вороги, сонечко.
А моїх ворогів регулярно знаходять посіченими на дрібні шматки.
Скоро ми з вами всіма побачимось.
Надіюся.
Вибач, між нами повітря іскриться.
Я бачив, як ти діяв.
Хитрий план.
Діку, я усвідомив, що ти мені наче син.
«Наче»? Я ж і є твій син.
Ти дієш із шиком і розмахом.
І я пи... тобою.
- Що? - Я пшася.
- Ти сказав «пишаюся»? - Так.
Дякую, тату.
- І я тобою пишаюся, Діку. - Я люблю тебе, Бенні.
- Обіймемося всі? - Так!
Давайте.
Ця книжечка продається найкраще.
Думаю, вам сподобається.
ЕССЕКСЬКА БАНДА ДОЛАЄ ТОММІ ГУРТОМ!
Я на обкладинці! Я знаменитість!
А що ж Крейґ? Для мене на обкладинці є місце?
Нема.
І взагалі: хіба тобі не треба працювати?
Ні. Я дещо зрозумів.
Я можу придумати бомбезний коктейль, але мої знання потрібні деінде.
Я ж не Бальтазар Бармен.
Я Крейґ Чаклун.
- Ти його звільнила? - Майже одразу.
Що тепер, бос?
Не знаю. Чекатимемо, поки нас знайде наступна пригода.
Пригоди самі нікого не знаходять, Діку.
Їх треба невтомно шукати.
Може, на це підуть місяці.
Чи навіть роки.
Увага, селяни!
Сьогодні ввечері через ваше вбоге село проїжджатиме карета
з коштовностями королівської скарбниці.
За жодних обставин не можна її грабувати.
Якщо вкрадете коштовності, станете найскандальнішим злодієм Англії,
якого шукатиме вся країна.
Тобто, станете живою легендою.
Тому навіть не намагайтеся.
Приємного вечора.
О, ні.
О, так.
Просто прекрасно.
А хтось знає, куди ми скачемо?
Випустіть нас! Випустіть!
Заради бога! Ми ж не Дік Терпін.
А як мені знати?
По-перше, нас двоє.
Це не моя проблема.
Попереду три вихідні дні. Я їду на пляж.
Ні! Не йди! Випусти нас!
Ти за це заплатиш!
Ви всі за це заплатите!
ДІК
Я дістану тебе, Діку Терпін.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко