Všechno jsi zkazila!
Určitě máš otázky.
Bojíš se.
Zlobíš se.
Říkáš si, jestli ses
nezbláznila. Jestli je to pravda.
Jsem to já.
Tvůj muž.
Miluju tě. A naše děti nade vše zbožňuju.
Na ničem jiném nesejde.
Všechno ostatní je iluze.
Až zjistíš pravdu o Forstovi…
pochopíš i pravdu o mně.
Stvořil jsem svoje nové já.
On tu šanci neměl.
Zničí každého, koho se dotkne.
Proto tě žádám, Dominiko…
Zamysli se nad tím, co je pro tebe teď nejdůležitější.
Kariéra, nebo rodina?
Oni…
nebo my?
Na disku jsou dokumenty.
Kompletní pravda o Forstovi.
Kam jedeme?
K přátelům.
Odpusť mi, drahoušku. Nic jsem nepřipravila.
Wiktor nechápe, že žena potřebuje na některé věci čas. Budeš spát tamhle.
Já?
Zůstanu tady do rána.
Neodcházej.
Musím najít Agatu.
To odsud nedokážu.
Buď hodná holka.
Všechno bude dobrý.
Takhle ti to Forst nikdy neudělal.
Postarám se o tebe.
Dárek pro tebe.
- Zdravím. - Zdravím.
Nemám čas, paní prokurátorko.
Hledáte Wiktora Forsta?
Svou dceru.
Agatu unesl náš vrah.
Není to Forst.
Něco vám ukážu.
Před dvěma lety Wiktor Forst při zásahu
překročil své pravomoci, což mělo za následek smrt dítěte.
Ten příběh už znám.
Byl degradován a přeložen sem.
- Takový věci se dějou. - Hrozilo mu pět let vězení.
Já vím.
Znáte jeho verzi? Protože já jo.
Ano, samozřejmě, četla jsem ji. A nesouhlasím.
Tvrdil, že dodržel všechny postupy, včetně použití střelné zbraně.
A víte, že mu diagnostikovali bipolární afektivní poruchu?
- To jsou důvěrné lékařské údaje. - Je to nemocný muž.
Už měl maniodepresivní epizody.
Podle doktora má Forst problém rozeznat dobro a zlo
a neměl by vykonávat policejní práci.
Skutečně by mě zajímalo, proč byla tahle zpráva ignorována.
Následný vyšetření tyhle závěry zpochybnilo. Stačí?
A víte, že Wiktor Forst vyrostl tady?
V sirotčinci?
Jeho ředitelkou byla Halina Królová?
- Provdaná Sznajdermanová? - A co?
„A co?“
Vážně nevidíte žádnou souvislost?
Psychicky narušený člověk se vrátí na místo, které si spojuje s děsnými věcmi.
Trauma z dětství, bolest, osamělost. Vrátí se sem.
A začnou se mu vracet depresivní epizody. Začne zabíjet.
Na seznamu není jenom Sznajdermanová, ale možná i dívka,
se kterou má tajný vztah.
Dcera policejního inspektora.
O mojí dceři ani slovo.
Pokud nevíš, jak ji najít.
Nevíš.
Jdu za svýma lidma.
Stůj.
Udělám to já.
Cože?
Nemůžeš se zúčastnit pátrání.
Jsi do toho až moc emocionálně zapojený.
Moc zapojenej?
Unesli mi dceru a já jsem do toho moc emocionálně zapojenej?
Edmunde!
Tvoji dceru najdeme.
Nech to na nás.
Teď mě poslouchejte.
Všichni víme, co se stalo.
Obrátíte Podhalí vzhůru nohama.
Zkontrolujete každej sklep,
každou salaš,
každou opuštěnou budovu.
Nenecháte kámen na kameni, sakra.
Vyslechněte všechny šmejdy.
Nebudete ignorovat žádnej telefon.
Prověříme každou stopu,
i když se nám bude zdát absurdní.
Někdo se pokusil ublížit rodině jednoho z nás.
To je všechno. Do práce.
Čtyři…
Čtyři. Čtyři, osm.
Jedna, čtyři.
Pomůžu ti.
Jedna rána
na pravý ruce.
A čtyři rány
na levý ruce.
Čtyři rány na pravým stehně a osm na levým.
A pár chaotických ran na břichu.
To jsou písmena?
Asi jo.
A tohle jsou čísla.
Jedna, čtyři, čtyři, osm.
Takže 1448. Mohlo by to být datum.
Tohle je „R“.
„Y.“
„S.“
„Rysy.“
- Hora. - Nadmořská výška.
- Ale… - Počkej.
Rysy mají 2 500 metrů. To není ono.
- Pusť to znovu. - To nemůže být ono.
Počkej. Stopni to.
Zpátky.
Slyšíš to?
Něco říká.
Zesil to.
Kurva, nic neslyším.
Počkej chvilku.
„A jeho slovo planulo jako pochodeň.
Uvedl na ně hlad
a svým horlením zmenšil jejich počet.“
- Kurva. - „Nebesa uzavřel…“
Co je?
Bible.
Nina ji musí mít.
Proč Bible?
- Wiktore. - Mám ji.
Není to datum.
Ani výška.
A ta písmena?
Není to „RYS“.
Ale „SYR“.
Sírachovec.
Jeden z autorů.
Kniha Starého zákona.
„Kniha Sírachovcova.“
Kapitola 48.
Jedna až čtyři.
„Tehdy povstal
Elijáš.“
„Tehdy povstal Elijáš. Prorok jako oheň.“
- „Prorok jako oheň.“ - „A jeho slovo planulo jako pochodeň.“
- „Uvedl na ně hlad.“
- „A svým horlením zmenšil…“ - „Zmenšil jejich počet.“
Takhle to myslel.
Tohle mi chtěl říct.
Vím, kde je Agata.
Jak to víš?
Počkej. Wiktore…
Ať už jsi v tom sirotčinci udělal cokoli, i kdybys mu ublížil, nemá právo zabíjet.
Není to tvoje vina.
MIROSŁAWA KRÓLOVÁ HALINA SZNAJDERMANOVÁ
Děkuju ti.
Mami.
Jste objednaná?
Ne.
Ale chci s vámi mluvit.
- Není o čem mluvit. - Myslím, že jste zabil Sznajdermanovou.
Pokusil jste se zabít i jejího kolegu a novinářku Olgu Szrebskou.
Co chcete?
Promluvíme si.
S komisařem Wiktorem Forstem jste se poprvé setkal
před pěti lety v Zakopaném.
Je to pravda?
Ano.
Hledal ve vašich archivech informace o své minulosti.
Myslím, že ano.
Ano.
Můžete mi říct víc o tom,
jak se choval?
Choval se…
jako by byl posedlý.
Obzvlášť nenáviděl…
mou matku.
Cítil se jako její syn, ale ona byla jenom ředitelkou sirotčince.
Když se vrátil do Zakopaného,
tyto vzpomínky se mu vrátily.
Jak to víte?
Od Wiktora Forsta. Řekl mi to v návalu upřímnosti.
Proč tohle děláte?
Ze stejného důvodu jako vy.
Pro svoje blízké.
Wiktore…
Wiktore.
Wiktore!
Za všechno můžeš ty.
Wiktore!
Pojď se mnou!
Nech to tam.
Pojďme pryč.
Tak dělej!
Zrychli!
Wiktore!
Tady!
Agato?
Agato.
Rozluštil jsi moji hádanku.
Škoda, že ti to trvalo tak dlouho.
Možná, že kdybys tady byl dřív…
všechno by dopadlo jinak.
Nebo možná ne?
Teď se budeš zodpovídat za něco, co jsi neudělal.
Vylákal jsi sem Agatu.
Milovala tě.
Bezvýhradně ti věřila.
Křičela: „Wiktore! Wiktore, to ne!“
A zrovna když jsi jí podřezával krk, bodla tě cepínem do jater.
Bráchové navždycky.
Staszek Kowalik.
Náš člověk.
- Ne. Uhněte mi. - Klid.
Agato!
Z cesty!
- Inspektore, ne! - Z cesty!
Zadržte ho!
Ne!
- Inspektore! - Ne! Pusťte mě! Tak pusťte mě!
Olgo!
Nino!
Olgo…
Olgo!
Překlad titulků: Jakub Doležal
NA MOTIVY ROMÁNU REMIGIUSZE MRÓZE