LOMNICKÝ ŠTÍT, SLOVENSKO, 2633 METRŮ NAD MOŘEM
Moravská 112.
Pamatuješ na Bratislavu?
Moravská… Mora…
Mora…
Moravská 112.
Byt číslo 15.
Moravská 112. Byt…
Frano.
Kurva, Frano.
Co…?
Frano…
Kurvadrát. Do čeho ses to zapletla?
Kurvafix, Frano.
Kurva.
Do čeho ses to zapletla?
Soukromej sektor má svý výhody.
Obchod s lidma?
SLOVENSKO – UKRAJINA – POLSKO
Musím se tam dostat. Znáš tohle místo?
Až příliš dobře.
LOMNICKÝ ŠTÍT, SLOVENSKO, 2633 METRŮ NAD MOŘEM
Úkol splněn.
Probereme to, až se vrátíš.
- Ale mám jistý obavy. - Neměl jsi mi volat.
Zapomněl jsem.
Ale ty máš taky problémy s pamětí.
O čem to mluvíš?
Haló?
Mami, říkal jsem ti, aby ses ho zbavila.
Už dávno ho nemáš pod kontrolou.
- Jenom nás… - Mlč.
Co chceš?
Vím, kde najdeš Maksova vraha.
Kurva!
Vzor ctnosti.
Takového inspektora aby člověk pohledal.
Jestli čekáte nějakou vtipnou odpověď, přijeďte zítra.
Špatnej den?
Ne. Den jako každej jinej.
Telefonní čísla a jména lidí,
se kterými Maks Rozwadowski udržoval přátelské vztahy.
Je tam 205 jmen. Podle Rozwadowského seniora jsou všichni podezřelí. Promiňte.
To napsal dneska?
Ne. Už si je nějakou dobu zapisuje.
Starostlivej táta.
Neřekl to napřímo, ale myslím,
že Makse a jeho přátele už nějakou dobu sledují tajné služby.
To teda dobře posrali.
Hledali na špatném místě.
Nebo o tom ten syn věděl a ukázal jim jenom to, co ukázat chtěl.
Vaše žena?
Jo. Wanda.
Vypadáte tak šťastně.
Je mrtvá.
- To jsem nevěděla. - V pohodě.
Gliom mozku. Neměla šanci.
- Vím, jaké to je. Moje matka… - Takovej je život.
Kurva práce.
- Co se děje? - Je tam i někdo od nás.
Nino, kde je Staszek? Už odešel?
Dneska tady vůbec nebyl. A včera sem jenom na chvíli vlítnul.
- Má hodinu zpoždění. - Možná je nemocnej.
Nebo ho možná kryješ? S některýma policistama máš zvláštní vztahy.
Forst to na mě dobře zahrál. Nemůžu za to, že je mazanej.
Počkejte tady, prosím.
Dobré ráno.
Olga Szrebská.
Pamatuju si vás.
Je Staszek doma?
- Očekává vás? - Jo.
Jsem tady trochu dřív.
Tak…
já ho jdu hledat.
Staszku!
Jsi tady?
Staszku!
Olgo?
Olgo, počkej.
Olgo!
Jeď! Rychle!
Čus. Víš kdo a víš, co máš dělat.
Kurva!
Do prdele.
Olgo!
- Kurva. - Olgo, počkej. Promluvíme si.
Promluvme si, prosím!
Proml…
Prosím, promluvme si!
Otevři, slyšíš mě?
Tak otevři!
Viděla jsi to, co?
Viděla jsi to.
Vážně jsem nechtěl, aby to dopadlo takhle.
Slyšíš mě?
Olgo…
Olgo!
Tak jo.
Vím, kde je ten vrah.
To video, co jsi viděla…
Jsem na něm já…
a Maks.
V tom potoku jsme našli jeho tělo.
Panebože, Staszku.
Co jsem asi tak měl říct?
Co jsem mohl říct?
„Wiktore, toho chlapa znám. Sice nemá hlavu, ale to tetování znám.
Známe se. Před pár měsíci jsme se spolu vyspali.“
Dobře.
Najdu ho.
Ale žádám tě o jedno.
Wiktorovi nic neříkej.
Chci to udělat sám.
Staszku…
Nedělej to.
Slyšíš mě?
Teď už nic nezměníš.
Staszku.
Měl ses vrátit už včera.
- Konečně jsi tady. - Ahoj, miláčku.
Volal jsem ti, že mi zrušili let.
Tak mi aspoň řekni, jak to šlo.
- Skvěle. Švédové příští rok koupí… - Víš, že zítra máš děti na starosti ty?
Vím.
- Slíbil jsem jim hory. - Hory? Zítra je středa.
To mají plavání.
Co se děje?
Nejsi tady, Gjorde.
Nejsi tady.
A ty ano?
Kde jsi ty?
Už jedu zpátky. Za půl hodiny u tebe.
Wiktore.
Wiktore!
Wiktore…
Odkud to máš?
Łowotarski mi ukázal fotku. Stejnou jsme našli v tý Nadaci.
Po každý vraždě dostával kousek tý fotky.
Tu holčičku určitě znal.
Byla to organizovaná skupina. A vedl ji Łowotarski.
Zločinecká skupina?
Bojí se, že si naše Bestie přijde i pro něj.
Takže máme motiv.
Říkal, že všichni platí za svý starý hříchy. Ale za jaký?
Ale proč Bestie začala až teď? Ta fotka je aspoň 60 let stará.
Ta skupina byla aktivní i po válce.
Nebo to trvalo dlouho,
než je všechny vystopoval.
TATRANSKÉ MUZEUM
Horské kozy jsou ohroženým druhem.
Přizpůsobily se životu ve strmých horských oblastech,
ve sněhu a v nízkých teplotách.
Hodil by se nám průvodce.
- Jo. - …výstava z druhé světové války.
Dobrý den. Inspektor Wiktor Forst, policie Zakopané.
Chci se na něco zeptat.
Vím, kdo jste.
Detektiv, co vyšetřuje Bestii z Giewontu.
Odkud mě znáte?
Z televize.
Říká vám tohle něco?
A tohle je…
Víme, že to je Leon Łowotarski. Kdo je ta holčička?
- Těžko říct, která z nich to je. - Jak to myslíte?
Která z těch několika desítek.
Musíte pochopit, že v Podhalí za druhé světové války
bylo…
- Pár shnilých jablek. - To je mírně řečeno.
Co je to za nápisy?
Voláni po spravedlnosti. Aby nebyli zapomenuti.
Už roky je analyzuju.
Co jste zjistil?
Vězni tady zanechali svoji poslední vůli.
Svá poslední slova.
Často je to adresované jejich dětem.
Tak jsem ty děti začal hledat.
Jejich rodiče byli popraveni.
A Łowotarského gang chtěl odstranit i ty holčičky.
Zmizely beze stopy a už se nikdy nevrátily.
Až na jednu. Jedna se vrátila.
Miroslawa se v Zakopaném zjevila
několik let po válce. V noci,
uprostřed sněhové bouře a s obrovským břichem.
Porodila na prahu kostela.
Nikdo neřešil, co tam dělá?
Tehdy byla jiná doba.
Svobodná žena s dítětem.
Navíc byla zjevně naprosto vyšinutá.
Toulala se po ulici Krupówki a táhla za sebou svoji dceru.
Křičela něco o jednookém ďáblu.
Za pár let ji našli mrtvou.
Nikdo se nezabýval příčinou smrti.
A Halina pak byla sama.
Halina?
Tak se jmenuje Mirosławina dcera.
Přítomný čas?
- Ona ještě žije? - Jistě.
Je zde prominentní osobností,
ačkoli je málokdy veřejně aktivní.
Halina Sznajdermanová, rozená Królová.
To není možný.
To není možný, do hajzlu.
Rozumíš?
Ne, nerozumím. Vyběhl jsi z muzea a teď se nás snažíš zabít. Zpomal!
Forste!
Nejsem z Krakova, Szrebská. Pocházím odsud.
Halina Królová byla ředitelkou sirotčince, ve kterým jsem vyrůstal.
- Tady, na předměstí Zakopaného. - A tobě to nedošlo?
Neviděl jsem ji 20 let.
Kurva, ale ta mince
v Chalimoniukově puse. Měla úplně stejnou.
ANTAŁÓWKA, 940 METRŮ NAD MOŘEM
Počkej.
Halina Królová.
Konečně sis vzpomněl.
Že ti to trvalo.
Byl jsi můj oblíbenec.
Byl jsi chytrý a milý.
Mezi ostatními jsi vynikal.
Chalimoniuk.
Kotková.
Všechny ty vraždy.
A Rozwadowski?
Měl taky v rodině kolaboranty?
- Nechápu, o čem mluvíš. - Máme důkazy.
O čem?
Nic mi neprokážete.
Nic jsem neudělala.
Už jednou jste vyrušili můj klid.
Ale moje trpělivost má svoje meze.
Ten den si pamatuju.
Mladší děti…
chtěly jít k potoku.
Nechala jsem ten náhrdelník s mincí v šuplíku, aby mi ho někdo neutrhl.
Co jsi s ním chtěl dělat?
Byl jsem dítě.
Byl jsi dost starý na to, abys znal trest za krádež.
Forste?
Nerozumím tomu.
Wiktor se mi vloupal do kanceláře.
Chtěl ukrást tu minci.
Jenom jsme si hráli.
- A nebyl jsem sám. - Samozřejmě že ne.
Byl s tebou tvůj nejlepší kamarád.
Co vzal všechnu vinu na sebe.
Bráchové navždycky.
Iwo.
Bráchové navždycky.
Iwo!
- Vezmi si ji! - Vypadněte!
Zloději!
Forstovi chtěli adoptovat mě.
Ale když zjistili, že jsem zloděj, rozmysleli si to.
To ty jsi ten vrah?
Iwo, uklidni se.
Jsi Łowotarského dcera.
Víš, co to znamená.
Iwo!
Věř mi, brácho.
Brzo ti bude líp.
Wiktore.
Wiktore. Zradil jsi mě.
Zradil jsi mě.
Olgo!
Vzbuď se! Slyšíš mě?
Překlad titulků: Jakub Doležal
NA MOTIVY ROMÁNU REMIGIUSZE MRÓZE