UNA SÈRIE DE NETFLIX
Merda!
APAGUEU EL MÒBIL.
Per què?
FEU-HO.
He llençat el meu.
Ens expliques per què?
Apaga el wifi i els aparells amb connexió a internet.
A partir d'ara, només ens comunicarem amb aquests.
Només en tenia tres.
Per a mi, la Wren i el Taz.
Jaya, què passa?
El Jacob Taylor em va trucar anit.
Hòstia puta.
Què et va dir?
S'ha acabat el temps.
Què?
Quan ens hem llevat, hem vist un temporitzador al mòbil.
I quan s'acaba?
A mitjanit.
Com una Ventafocs de mal rotllo.
Taz.
- Perdó. Volia alegrar l'ambient. - Canvia de tècnica.
Val més que prepari te, no?
No tenen internet. Són segurs.
Els mòbils, els ordinadors... són tots perillosos.
D'on els has tret?
Del calaix dels trastos, on tenim carregadors i auriculars que no van.
- Jaya, què has esbrinat? - He investigat tota la nit.
I per què?
- Era al mòbil de la Wren. - I als nostres.
S'ha escampat. I a mi em van trucar.
Us heu baixat res?
Heu rebut cap enllaç? A través de Bluetooth o...
- Jaya. - Perdona.
Això és com un diari.
Per programar cal recordar mil coses. Això és del Jacob.
Ho executaré tot amb un programa per descobrir com funciona Red Rose.
Quant trigaràs?
Dies.
- Mesos. - De debò?
Per això, vull continuar de seguida.
És com a Scooby-Doo, no?
La Jaya és la Velma. Jo, el Shaggy.
El Noah és el Fred. La Wren, la Daphne i l'Ant, l'Scooby.
Sempre hi ha drames, però val la pena.
Però en cap episodi hi havia merders grossos.
Igualment els hauria vist.
Toc, toc.
Ostres. Em...
Em sap greu.
Em...
Simon.
Estàs bé?
Mira, això d'anit, jo no...
Estic bé.
Sento haver-te ficat en el merder amb el Rick i...
- Tant és. - No.
És greu i he vingut a arreglar les coses,
a part del que ha passat entre nosaltres.
Si vols que ho deixem, ho entendré.
Vull agafar distància.
Espero que això sigui el que ens cal a la Wren i a mi.
Però em penso que no és això.
He de fer unes quantes coses.
Ens truquem més tard?
Avui o durant la setmana?
Per favor!
Què penses fer?
I ell és el teu mestre?
El Douglas? De vegades.
També li ensenyo coses, segons el cas.
I el seu nòvio?
No sé què fa, però sempre el recolza.
I ara què vols fer?
Res.
Red Rose va provar de matar-me però soc aquí.
Hi som tots. Seguirem el pla de la Jaya.
Res de mòbils ni internet.
Ens quedem aquí fins a mitjanit. Hi esteu d'acord?
- Ma mare i l'avi són a Birmingham. - Vol dir que sí?
I tant.
Genial. Estarem confinats fins a mitjanit.
No tenim menjar.
- No fotis. - Perdona.
Ara no podem demanar menjar per internet.
Tens paper de vàter?
- Quines galetes has comprat? - Jaffa Cakes.
Però què dius? Si això són magdalenes.
Si no, es dirien Jaffa Biscuits, un nom que no pega.
Les galetes es trenquen. Les magdalenes, no.
Què hi farem? La vida és així.
Ara no canviïs de tema, tu. Són magdalenes.
Ara flipareu. Legalment es consideren galetes.
El nostre món és ple de mentides.
- Estàs bé? - Sí.
No té importància.
Hola, Wren.
Hola.
Està bé ta mare?
No ho sé, no l'he vist.
- Vas a casa de ta mare? - No.
- No, anem a... - Hem de tornar a cal Taz.
No us...
- Adeu, Wren. - Adeu.
Agafem un taxi?
- Anem en la direcció equivocada. - Què?
No es va per aquí. Pari.
Pot aturar el cotxe?
Que aturi el cotxe, collons!
Què t'agafa? Què dius? Segueixo el camí de l'aplicació.
Pot parar aquí? Continuarem a peu.
- Has trobat res? - Encara no.
Hem de tenir les portes i les finestres tancades.
No sortiu més. Cal reduir les variables.
Fa calda. Podem obrir les finestres?
D'acord, només una estona. Cal...
Reduir les variables.
Ash, i la nevera? Vols que l'apaguem?
Si no ens refiem de la nevera, ja podem plegar.
Les neveres, els televisors i els taxis no maten.
Taz!
Vull dir que no són perillosos.
No és The Ring. No sortirà una cosa de la tele i t'agafarà.
- Aquesta pel·li fa por. - El món real en fa més.
Armes nuclears, virus, els tories...
Wren, somriu una mica, reina. Estem sols aquí.
- Us puc ajudar? - Sí, pots tallar formatge.
Per cert, quin és el formatge més senzill?
N'hi ha de complicats?
La llet i alguna cosa més.
L'emmental.
L'emmental?
L'emmental és el més senzill.
A veure. Vinga, sota l'aixeta.
Aprofitaré el formatge.
Quina pinta fas.
- I qui és la que plora? - Doncs jo.
Punxa les patates per saber si estan toves.
Sí, ja estan fetes.
Bé. Ara el que farem és xafar-les.
Afegeix-hi el formatge i la ceba, quan estigui ben daurada.
Teniu.
Gràcies.
Per a la Roch.
Hosti, tu.
- Estàs bé? - Tu, calla.
Som testimonis d'una nova història romàntica.
Sí, Tashley.
Tashley!
Això és una stolnica.
És de Polònia, però la vaig trobar en un mercat.
És per tallar el pa.
Per fer pastissets.
La faig servir per pastar.
- És per tallar el pa. - D'acord, pel pa.
Ara ens farà falta. Dona'm les mans.
Què?
A veure si hi tens traça.
Mans calentes.
Cor fred?
Tu, calla.
Hi tinc traça o no?
No. Per pastar cal tenir les mans fredes.
Tu relaxa't. Ets la meva convidada.
Ens queden quatre hores.
Cada segon sembla una hora.
Fem alguna cosa per entretenir-nos.
Va, sí. Juguem a algun joc?
I tant.
Taz, no hi vagis.
No passa res, Wren. Tranqui.
M'he equivocat.
- Bona nit. - Hola.
Soc el germà Jason i aquest, el germà David.
Ja.
Has pensat mai en la vida després de la mort?
I tu, has pensat mai en la vida després de la mort?
Dels llocs on podeu predicar, us toca Bolton.
Doncs és un lloc interessant.
- Saps què va passar el 1866... - Aneu a pastar.
Fa cara de creure que la covid era un complot?
Sí.
- Sí. - D'acord.
Fa cara de tenir un rellotge de cucut?
Ja hi pots comptar.
- És el Daniel. - Exacte.
- Xopet! - Va. Fem un xopets junts.
- Salut. - Salut.
Fem veure que no hi som.
No hi vagis!
Red Rose no toca el timbre.
I si són aquell coi de mormons?
Espera't.
No fotis. És la Becky Fox.
Un moment. No sabem què vol.
M'has salvat el cap de setmana, Taz.
Ah sí? I què fa aquesta penya aquí?
- La festa. - Aquí no n'hi ha cap.
Digues la veritat, sembla una festa.
- Us heu equivocat de dreça. - Jo crec que no.
- Bum. - És casa meva.
Ens hem equivocat tots?
- Sí. - Que no, hòstia.
Però què feu? No toqueu res.
Gràcies, Taz.
De conya. Genial.
No, foteu el camp!
No hi ha cap festa. No em toqueu.
Per què no em fa cas ningú? Esbrinaré on viviu i llavors...
Gràcies, Taz.
Taz, què cony passa?
Què vols que faci, Noah?
No sé kungfu, collons! Faig cara de Bruce Lee?
Sí, a dalt.
Al pis de dalt.
Potser ens convé.
Algú es pixa a la pica.
Fora! Sortiu. Està prohibit entrar aquí.
- I tu què hi fas dins? - Soc un VIP, xato.
Aire.
No et fot.
- Que eficaç. - Gràcies.
- T'has de fer el boig. - Quina escabetxada.
- D'on han sortit? - És Red Rose. Vol que surti al carrer.
Al mòbil de la Wren hi ha un codi diferent.
Intento esbrinar per què.
- I què vol dir? - Res, de moment.
Ho fas de conya, Jaya. Gràcies.
Hem d'ajudar el Taz a baix. T'haurem d'amagar en un búnquer.
- Tu baixa. Jo em quedo. - Jo, també.
Ja hi vaig jo.
- Vull estar amb tu. - No, ajuda el Taz. Travaré la porta.
- Segur? - Sí.
Au ves!
Que vens?
Estàs bé?
Sí.
No sé què estic fent.
No sé com ajudar-la.
Tinc la sensació que m'he de quedar per protegir-la.
La Roch estava sola quan es...
Em vull quedar aquí.
D'acord.
El Taz necessitarà reforços,
però fas bé de quedar-te.
Ei! Però què feu?
- Taz! - Són ous de corral!
- Amaga'ls. - Faig cara de gallina?
Fes el favor d'amagar-los.
- I tu, vigila el microones. - D'acord.
Va tot bé?
No se si l'assegurança del Taz cobrirà la invasió d'aquests badocs.
La invasió?
El Taz no ha publicat això?
FESTA A CAL TAZ. PORTA MAM.
Sí. No. Sí que és d'ell.
Però volia un ball de màscares, com al Fantasma de l'Òpera, i no això.
A Blackpool hi ha gent més guapa.
Com?
Sí que ets graciós. Sempre m'ho ha semblat.
- Què fas? - Trec el fusible.
- Com? - El fusible!
Redeu.
- Batalla guanyada. - Però estem perdent la guerra.
Sortiu de casa meva!
Té un ritme potent!
Sortiu de casa meva!
- Fora! - Sortiu de casa meva!
Sortiu de casa meva!
I on coi posaré els ous?
Ja ho sé.
Feu-me el favor de no tocar els ous.
Ja. I on se n'ha anat la Wren?
Doncs...
ha marxat a casa.
Ja. No volem que ataqui més gent innocent.
N em paguen per a això.
D'on han sortit aquests imbècils?
Només em sonen la meitat.
- Fes el que puguis... - Per evitar un desastre?
Perdona. Aparta't.
Això ja s'acaba. Foteu el camp!
Fora d'aquí.
Ash! Agafa les coses de valor!
Això és la hòstia consagrada!
Per favor, sortiu de casa meva.
Per favor, sortiu de casa meva. Sisplau.
Apa, va. Som-hi.
Vinga.
Fa un mes miràvem bestieses a la tele, era genial.
Asseguda aquí, em considero una mare penosa.
Això no és veritat, ets una persona.
Ningú s'imaginava el que passaria.
Saps què?
El Noah va arribar a casa amb un ull de vellut.
No me'n va explicar res. Què passa?
Va ser la Wren.
Què dius?
Es va ficar en una baralla entre la Wren i dues fatxendes de Hargreaves.
No paren de burxar-la!
- Què fas aquí? - No vull drames.
Sento allò de casa teva. De debò.
Busco la meva filla. Shels, saps on és?
No l'hi diguis, Shel.
Necessita espai i no vull que ell se li acosti.
L'hi he trucat però no me l'agafa.
Té el mòbil apagat. Diu que feia coses rares.
M'ho volia ensenyar. Estic amoïnat.
- Te l'has creus? - Sí, i tant. Per què no?
Si ho saps, digue'm on és.
A casa del Taz, a Marsden Road, 30.
- Gràcies. - Collons!
T'estimo, Rachel, però és son pare!
- I tu on vas? - Vinc amb tu.
D'acord.
Deixa'm passar. Aparta't, collons!
- Prou, Patrick! - Deixa'm entrar!
- Que la deixis! Fot el camp! - Deixa'm entrar!
Deixa'm entrar!
- Fot el camp! No puc! - Què passa?
Aquest merdós es fa el dur, però no m'ho empasso.
Et buscava a tu.
Sabia que eres per aquí.
L'Ashley deia que eres a casa.
No l'interessa. No vol parlar amb tu.
Què vols?
Que parlem.
De la Rochelle.
I això? Tu l'odiaves. La tractaves com una merda.
No ho entens.
- Ella t'odiava. - Ves a cagar!
Jo l'estimava.
Quedàvem sovint, saps?
En...
secret.
No t'entenc.
- Per què m'ho dius ara? És mentida? - No menteixo.
T'ho volia dir al funeral.
Però...
Mira, tant hi fa.
Sé que la Roch estava estranya i no vaig dir res.
- Quan has pujat allò de la Roch... - El què?
- No ho has... - Què és?
Deies...
"No puc continuar sense la meva millor amiga."
"Tant de bo et pogués veure. Potser aviat."
"T'estimaré sempre."
Aquí, aquí, aquí ens desfasem!
Quina festassa, Taz.
Qui pal. Busquem-ne una altra.
Què vols fer?
- Mireu, és la Roch! - Què?
Espera. Que fort!
Déu meu!
Era la Rochelle! Us ho juro! Ho ha vist tothom!
La Rochelle era a la tele!
És la Wren. És cosa seva.
Està tarada. Qui faria una cosa així? Era la Rochelle!
Què collons tens al cap, tu?
No acapares prou atenció o què?
Sí, et falta un bull, Wren. Què coi et passa?
- I tu, què fas aquí? - Wren.
M'ha fet venir ta mare. Puja.
Wren, on vas, maca?
Exacte, tu fuig.
Vols ser el centre d'atenció, no?
Estàs bé?
Sí. Vull anar amb la mare.
Et duré a la seva cafeteria.
És allà?
Sí.
Ho prepara tot per demà.
Em sap greu això d'ahir.
No passa res.
JAYA: LA FESTA M'AGOBIAVA. EL SIMON EM DU AMB MA MARE A SMITHILLS.
Wren?
Que surtin de casa meva.
- Apa, tothom al carrer. - Foteu el camp.
Vinga, s'ha acabat la festa.
Sí, va. Cap a casa. Tu, tens l'abric? Així.
No trobo la Wren.
El Jacob Taylor no ho va programar tot.
Algú ho va canviar. On és la Wren?
- No hi és. - Com?
Diu que el Simon la du a Smithills.
Ei! Tu ets amic de la Wren.
- No hi és. - Noah, on és la Wren?
- Per què no ets a Smithills? - Què?
Hosti tu.
- Hola. - Noah! Va.
És el Simon.
Estàs bé.
Sí.
Estic...
una mica cansat.
Mare?
Mare, et pisparé una magdalena!
Mare?
JAYA EL SIMON ÉS RED ROSE
Emergències, digui'm?
Socors, policia. Soc a Smithills Hall. Algú em vol matar.
- M'ho pot repetir? - A Smithills...
No, Simon, sisplau!
Per favor!
No, sisplau!
Wren?
Deixa-la, hòstia!
No puc. Perdona'm. No ho faré.
El Simon diu...
- El Simon diu... - Què?
De què parles?
Perdona'm.
No!
Vine.
No passa res.
Així.
No et passarà res.
Que vens a dormir?
- Com? - Vens a dormir?
Sí, acabo una partida de El Simon diu.
Subtítols: Cristina Casas Peregrina