Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎Câine Turbat.
‎Hrană pentru găini?
‎Făină de pește, cochilii de stridii, ‎HB 101 și două soiuri de ciuperci.
‎Găini sănătoase, crescute în aer liber.
‎Akira Edogawa.
‎Nadi…
‎fratele tău.
‎Când?
‎Când ce?
‎Tu omorât.
‎Pe Akira, acum cinci ani. ‎Pe Nadi, anul trecut.
‎Și pe ceilalți trei?
‎Știi cum merge treaba.
‎„Știi”…
‎Eu… retras.
‎Dar tot ai de ispășit.
‎Prăpăditule!
‎„Lacul pierdut în dumbrava Ariciei, ‎«oglinda Dianei»…
‎Dumbrava Ariciei…
‎Pe acolo dădea târcoale un preot, ‎Regele Pădurii.
‎Se străduia să răpună un om și…
‎odată fapta săvârșită,
‎avea să piară curând și el.”
‎Poliția? S-a comis o crimă.
‎Duminica asta merg la film ‎cu Goro Idezuki!
‎Bravo!
‎- Te invidiez. ‎- Am emoții!
‎- O să fie bine? ‎- Te descurci tu!
‎Crezi?
‎- Ce naiba? Nu putem face asta! ‎- Vrei să crăpi și tu?
‎POLIȚIA
‎Urgență! Strada 2 din Shinjuku!
‎POLIȚIA
‎Domnule inspector!
‎Câine Turbat a murit.
‎- Martorul protejat? ‎- L-a omorât un fost polițist.
‎- Unde e? ‎- L-am drogat.
‎- Probleme? ‎- Câteva, la transport.
‎Goro Idezuki, un polițist din Shinjuku, ‎acum zece ani.
‎A fost jefuit un supermarket.
‎Trei fete și o angajată mai vârstnică ‎au fost ucise.
‎Au arestat pe cineva abia peste cinci ani. ‎Nu l-au pus sub acuzare.
‎A fost găsit mort peste o lună.
‎Goro Idezuki a dispărut ‎din Unitatea 4 de Intervenții Rapide.
‎Probabil i-a vânat pe făptași ‎și i-a ucis pe toți.
‎- De ce oare? ‎- Era amorezat de una dintre fete?
‎Ai răzbunat o gagică ‎pe care nici n-ai ținut-o de mână?
‎Nu ești sănătos la cap, băiete!
‎GRUPAREA TOSHOKAI
‎Îți putem oferi o nouă viață, ‎ca agent sub acoperire.
‎- Cine sunteți voi? ‎- Brigada Specială de Omoruri.
‎- Și dumneata? ‎- Inspectorul Anai.
‎Agent sub acoperire.
‎CERBERII
‎Infiltrează-te în gruparea Toshokai. ‎Al cincilea cap a murit acum patru ani.
‎S-au războit pentru succesiune.
‎PARIA
‎Familia Ujiie, „Paria”, înfrunta ‎familia Kozu.
‎- Îți amintești? ‎- Eram la Mumbai.
‎E cea mai numeroasă familie din Kanto. ‎Are 7000 de membri.
‎Gangsteri naționaliști.
‎Lucrează la Tokio, ‎mână în mână cu autoritățile.
‎Un fost polițist a mediat conflictul. ‎Kozu a ajuns al șaselea cap.
‎Ca mafioții, se ascundea ‎după o serie de afaceri legale.
‎Ia-o înainte!
‎Oamenii lui nu purtau arme în public.
‎Așa că Paria l-au eliminat.
‎Al șaptelea cap al familiei,
‎ales să-l răzbune, ‎n-a fost Toki „Ursul” Kumazawa,
‎nici Chuji, consilierul.
‎Chuji n-are nas?
‎I l-a retezat unu' cu dinții. ‎Poartă mască.
‎În mod bizar, ‎l-au ales pe secretarul Toake.
‎Calcă pe urmele lui Kozu ‎și susține expansiunea internațională.
‎Familiile Kozu și Mikami au format ‎o grupare hibridă.
‎Cerberii.
‎El e Șmen, capul familiei Mikami.
‎Rezolvă problemele delicate ale lui Toake. ‎Are multe operațiuni externe.
‎Îi vin bani grei ‎din Brazilia, Filipine, Uganda…
‎- Uganda? ‎- Comerț cu fildeș.
‎Gruparea Toshokai e implicată ‎în braconajul de elefanți.
‎Sunt și la Bangkok.
‎El e Muro. Provoacă-l! Infiltrează-te! ‎Ăsta e testul tău.
‎- De ce nu mă iau de șeful cel mare? ‎- Pentru că nu te potrivești cu Șmen.
‎Și cu puștiul ăsta da?
‎Potrivirea e de 99%. ‎Cu Șmen, e mai mică de 10%.
‎- Cu ceilalți, sub 50%. ‎- Deci o să ne iubim mult?
‎Părinții lui au fost lideri ai Veda.
‎Secta?
‎Au fost executați pentru crime în masă.
‎Muro e un gangster psihopat. ‎E imoral și sălbatic. Face pe eroul.
‎La fel ca tine, luptă din umbră.
‎- Să zicem că ne înțelegem. Apoi? ‎- Îi distrugi pe Paria. Urci în ierarhie.
‎- Și apoi? ‎- Ce crezi?
‎Mă dau la fund.
‎Contractul și pașaportul tău.
‎Îi știi pe ăia de atrag mușterii ‎în Kabuki-chō? „Fete sexy și ieftine!”
‎Niciun polițist n-a mai decăzut ‎în halul ăsta.
‎Te vinzi ieftin, Shogo Kanetaka.
‎UN AN MAI TÂRZIU
‎Vrei o gură, Tak?
‎- Nu. ‎- Sigur?
‎- Nici chiftele de orez nu vrei? ‎- Nu.
‎M-am balonat.
‎În sfârșit!
‎- Azi o să-mi iasă! ‎- Eu vreau să merg naibii acasă.
‎DUPĂ ROMANUL LUI AKIO FUKAMACHI
‎Care?
‎Ca de obicei.
‎- Ăsta-i un ritual? ‎- Ce anume?
‎Faci la fel în fiecare zi. Scoți uneltele.
‎Întrebi care să fie. Zic: „Ca de obicei”. ‎Tu aliniezi sacii.
‎- Știi tu sigur că o să vină? ‎- Bănuiesc.
‎Deci e un ritual.
‎Poate.
‎Ești gata?
‎Al naibii!
‎- Așa? ‎- Menține poziția!
‎Stai așa și…
‎De ce?
‎Ține coatele îndoite!
‎- Controlează-i mâna! ‎- O controlez.
‎- Lasă-te în vine! ‎- Mă las.
‎Am reușit!
‎Mi-a ieșit!
‎Ba nu.
‎E al naibii de greu!
‎Am amețit.
‎Vreau să reușesc! Uite! ‎Adversarul mă prinde și…
‎N-ai nicio șansă.
‎- Mi-e foame. ‎- Ai mâncat 12 chiftele de orez.
‎Când eram copil,
‎am stat șase luni pe perfuzii, ‎fără să mănânc nimic.
‎De ce?
‎Părinții mei erau membri ‎în Revelația Veda.
‎- Veda… ‎- Da, secta groazei.
‎N-am știut.
‎Păi de unde să afli? ‎Știu doar șeful și Cei Trei Kozu.
‎Mesaj de la domnul Falcă?
‎- Vin. ‎- Când?
‎- În 15 minute. ‎- Rahat!
‎O să ne prindă bine.
‎Cum stăm cu securitatea?
‎Foarte bine. ‎Oamenii mei stau de pază nonstop.
‎Ce facilități are!
‎Și izvoare termale?
‎- Încă nu. ‎- Înțeleg.
‎Mâine jucăm golf, apoi mergem la izvoare?
‎Șefului nu-i place golful.
‎- Doar el se pricepe. ‎- E as!
‎- Tigrul? ‎- I se zice „Tiger Woods”.
‎- Ce-i aici? ‎- Sala cea mare.
‎Grozav!
‎Contrabandă, tortură… E bună pentru orice.
‎Și pentru circ!
‎- E ca arena din ‎Spartacus. ‎- Cât costă?
‎Hai să vedeți și ce-i aici!
‎- Cât costă? ‎- O clipă…
‎Domnule Falcă, înțelege…
‎Stai! Te rog!
‎Stai! Nu!
‎Îmi pare rău…
‎- Te rog, nu… ‎- Taci!
‎Zob te fac!
‎Ăsta-i locul.
‎Aici!
‎Fumezi?
‎Aia e o țigară?
‎- Îi pun eu la punct. ‎- Nu-i omorî!
‎Bună seara!
‎L-au mătrășit pe ultimul șef la fumat, ‎așa că-n Toshokai…
‎nu se mai fumează.
‎Adu sacii!
‎Da, domnule.
‎- Unde-i groapa? ‎- Acolo.
‎- Unde? ‎- Acolo.
‎N-o văd.
‎- Asta e. ‎- E prea mică.
‎Zău? Nu cred că intră o dubă.
‎V-ați săpat singuri groapa.
‎Vă îngropăm aici!
‎- Îmi pare rău! ‎- Vezi?
‎Nu vreau să mor.
‎Ia te uită! Ce chestie!
‎Uite!
‎Vremea e nasoală pe aici. Ploi, taifunuri…
‎- Da? ‎- Când plouă, toarnă cu găleata!
‎Deci ați făcut-o cu bună știință!
‎Mai bine-i omorâm. Nu sunt de încredere.
‎Vă dau doar cinci minute. ‎Asta e regula mea.
‎Am omorât unul. L-am făcut zob. ‎Mai e loc de trei. Ce zici?
‎- Săpăm! ‎- Mai sunt trei locuri de veci.
‎Ne pare rău!
‎Gura! Jurații nu s-au întors. ‎Încă deliberează.
‎Treceți acolo!
‎În groapă!
‎- O poză, amintire. ‎- Pentru ce?
‎O urc pe net dacă o zbârciți.
‎- Scăpați de dubă! ‎- Da, domnule!
‎Mai cu veselie! Zâmbiți la fotograf!
‎- Iau ceva de mâncat. ‎- Bine.
‎Iubițel!
‎Te-a sunat Tak Boy.
‎Ai venit la fix, Emiri. Urcă aici!
‎Acum?
‎Dormeam.
‎Dacă nu acum, atunci când?
‎Apelul ăsta o să-mi schimbe viața.
‎Că-i de bine sau de rău, îmi clătesc ochii ‎cu fenixul de pe spatele tău.
‎Bine.
‎- Salut! ‎- A trecut furtuna.
‎- Pierderi? ‎- Trei case.
‎- Distruse? ‎- S-a ales praful de ele.
‎Bine. Ia-ți câteva zile liber!
‎Mă întorc mâine.
‎Bine.
‎E de bine?
‎Da. Doar George a mai rămas dintre Paria.
‎Cântă-mi!
‎I-AM UCIS PE KINA ȘI PE ALȚI DOI. ‎TRIMIT DETALII.
‎- Ozu sau Kurosawa? ‎- Ozu.
‎- Picasso sau Van Gogh? ‎- Picasso.
‎Zău? Marte sau Jupiter?
‎POARTĂ BILETE
‎Marte.
‎- Lawrence al Arabiei, Hoarda sălbatică? ‎- Primul.
‎Pe bune? Nu-i rău, dar…
‎GRUPUL FINANCIAR GLITTERS
‎Am greșit codul.
‎Incredibil! Mai încerc o dată.
‎Doar nu-s așa de prost!
‎Ce mama naibii?
‎Nu greșisem codul.
‎- Colțosu'! ‎- Deschide!
‎Strângeți tot!
‎- Deschide! ‎- Repede!
‎N-auziți? Deschideți!
‎- Deschideți naibii ușa! ‎- Deschideți!
‎Ne auziți!
‎Bine ați revenit!
‎Zi mersi că ți-a tras doar un șut!
‎Jigodiilor!
‎- Colțosu'… ‎- Nu!
‎- Nu te băga! ‎- Ești țâfnos azi.
‎Ne-am întors și am găsit codul schimbat. ‎N-am putut intra.
‎- Ne riscăm viața și așa ne răsplătiți? ‎- Calmează-te!
‎- Poate l-ați tastat greșit. ‎- Ne faci proști?
‎Nu. Care-i treaba, Șmen?
‎- E ca-n LMB. ‎- Ce face?
‎Liga Mare de Baseball.
‎Deșartă o găleată de Gatorade pe tipul ‎care marchează punctele victoriei.
‎- Adică? ‎- Așa-s întâmpinați eroii.
‎- Atunci cum… ‎- Abține-te!
‎- Drept cine ne iei? ‎- Rahat cu ochi ce ești!
‎L-am eliminat pe Kina. George trăiește. ‎Pare-se că-l sprijină o familie din vest.
‎- Știm. ‎- Ești chior de la numărat bani?
‎- Terminați! ‎- Ușa încuiată era o farsă.
‎Dacă ne secerau în fața ușii, ‎ce-ar fi râs familia!
‎- Ajunge, Muro! ‎- De când sunt importanți asasinii?
‎Șmen, nici la Bangkok ‎nu sesizai pericolele.
‎Tak!
‎- Terminați! ‎- Gata!
‎Tăceți dracului!
‎Ațipisem și eu. Mă relaxam.
‎De ce faceți zgomot? ‎Știți că bărbieritul e plăcerea mea!
‎Scaunul ăla costă cât un Lexus.
‎Scuze, domnule!
‎Îi cereți scuze unui gangster?
‎Ce v-a apucat?
‎„Frații” și „unchii” voștri au ieșit
‎să vă întâmpine,
‎dar tu latri la ei ca o potaie maidaneză.
‎Zici că dau în cauciuc!
‎Poate e vremea…
‎Bine ați revenit! Vă felicit.
‎- Țipă și la mine, Tăticule! ‎- Tot un nătărău ai rămas!
‎- Eu de ce scap nepedepsit? ‎- N-are niciun haz când dau în tine.
‎- Donează și tu niște sânge! ‎- Sau pune-l pe Tak să ți-o tragă.
‎- Acum hai să sărbătorim! ‎- Da, domnule!
‎- În același loc. ‎- Da!
‎Bună seara!
‎Bine ați venit!
‎- Poftiți la masă! ‎- Bine.
‎Tu nu. Marș altundeva!
‎Bun. Îmbrățișați-vă!
‎Strâns. Din suflet!
‎Stai acolo!
‎Nu acolo, Muro!
‎Dincolo.
‎În capăt?
‎Noroc!
‎- Deschide gura! ‎- Da, doamnă!
‎Mai mare!
‎- „Va pensiero, sull'ali dorate.” ‎- Mai tare!
‎Șezi!
‎Ce-i, Ursule?
‎- Mâncați friptură? ‎- Acușica.
‎E un local mișto. Fiți cuminți!
‎Știu. Nu te facem de rușine.
‎- Pe urmă ce faceți? ‎- Poate mergem la karaoke. Vrei să vii?
‎Sunt secretarul șefului. ‎N-ați mai fi în largul vostru.
‎Probabil.
‎Sayo deschide un club cu circuit închis.
‎- Sadomaso? ‎- Vino diseară! Fetele fac repetiție.
‎- Toki? ‎- Bună, Sayo!
‎Pot să aduc mai multe fete.
‎Serios? Atunci poate urc eu pe scenă.
‎E sos de soia dulceag. Merge cu wasabi.
‎E bun!
‎- Bine ați venit! Cât să prăjesc carnea? ‎- Îi place în sânge.
‎Am făcut rahat de 100 de grame. ‎Vreau o friptură tot atât!
‎Bine.
‎Ai stat șase luni nemâncat?
‎Secta făcea experimente pe oameni. ‎Creierul zicea că-s sătul.
‎- Deviza ta e „Mi-e foame”! ‎- Sunt om și eu.
‎- Ai și momente de-astea? ‎- De vreo patru, cinci ori pe zi.
‎- Tăticule! ‎- Ce-i?
‎Eu mă duc acasă.
‎Nu vii la spectacolul sadomaso, ‎să vezi fetele?
‎Vreau un masaj, nu sex. Sunt țeapăn.
‎Dacă ai mădularul țeapăn, ‎vâră-l într-o gagică!
‎- Chem un taxi. ‎- Mă descurc.
‎- Cum vrei. ‎- Noapte bună!
‎Mersi, Tăticule!
‎Tu ești O-Zez?
‎Mereu spui gluma aia răsuflată cu rahatul.
‎- De ce nu m-ai salutat? ‎- De față cu gangsterii? Nici gând!
‎- Te pun și la șmotru? ‎- Așteptam să te întorci.
‎- Serios? ‎- Da.
‎SALON DE RELAXARE
‎Bună, Tak! Nu te-am văzut de mult.
‎- O găsesc pe doamna N? ‎- Nu, dar te strecor eu.
‎- Faci progrese cu japoneza. ‎- O știam oricum binișor!
‎- Mulțumesc! ‎- Cu plăcere.
‎Nu pot săptămâna viitoare.
‎- Săptămâna viitoare… ‎- Poate în două săptămâni?
‎Două săptămâni? Să văd.
‎E bine în data asta?
‎Acum traversez un pod.
‎Nu știu care anume.
‎Cred că-i dau eu un nume.
‎- Ai scăpat normală din Veda. ‎- Ca toți ceilalți.
‎Condamnații la moarte, Z?
‎- Nu-mi spune „Z”! ‎- De ce?
‎- Am nume. ‎- O-Zez.
‎- Mi-ai uitat numele? ‎- Contează?
‎Bună!
‎- E iubitul? ‎- Da.
‎- Ba nu! ‎- Muro.
‎- Nu e iubitul! ‎- Sunt Nobana.
‎- Cum? ‎- Nobana.
‎Nu e iubitul meu!
‎- Ce vă aduc? ‎- Două cafele.
‎- E locul meu. ‎- Ăsta?
‎Să facem schimb!
‎- Ți-am luat locul? ‎- Da.
‎Deltoizii, fesierii și mușchii gambelor ‎sunt rigizi.
‎Mulți gangsteriau probleme hepatice.
‎- E grav? ‎- Foarte.
‎Cum intuiești chestiile astea?
‎Multe maseuze au darul ăsta. ‎Energia negativă urcă pe brațe.
‎Boli sau demoni. Tu ai un demon.
‎Dacă lucrez zece minute, fac pauză cinci, ‎altfel pune gheara și pe mine.
‎- O-Zez? ‎- Mă cheamă Anna.
‎- Avem același trecut. Hai să ne cuplăm! ‎- Nu mă combin cu un gangster.
‎Mi-ai supt-o când eram un neica nimeni!
‎- Ba nu! ‎- Ba da!
‎Termină!
‎- Tot tacâmul! ‎- Ba nu!
‎- Cu de toate! ‎- Ce anume?
‎- Ești curioasă? Ia loc! ‎- Nu!
‎Cafea?
‎- Au! ‎- Nu contează.
‎Tăbărâse pe mine. Știi ce vreau să zic…
‎- Ce contează? Eram niște puști. ‎- Taci!
‎Parola nouă.
‎„0402bowling”.
‎De ce o înghiți? Rupe-o și arunc-o!
‎- Cum ai ajuns agentă? ‎- Ți-am mai zis, nu-ți pot spune.
‎- Tu îmi știi povestea. ‎- Da.
‎- Aruncă-mi și mie un os! ‎- Ridică brațele!
‎- Îi faci vizite la domiciliu lui Chuji? ‎- O dată pe săptămână.
‎- Și el are demoni din-ăștia? ‎- Normal.
‎Dar…
‎nu chiar ca tine.
‎Inspectorul ți-a ordonat să te duci?
‎Nu. Îl cunosc de mult pe Chuji.
‎- De când mai avea nas? ‎- Da.
‎Fac ce trebuie ca să supraviețuiesc, ‎la fel ca tine.
‎Gruparea Toshokai mi-a ucis fiul.
‎Să urcăm!
‎- Iată cuibușorul meu. ‎- Ca pe vremea cu secta.
‎- Ai ditamai bucătăria și o piramidă! ‎- Rănile se vindecă mai iute sub ea.
‎- Cum spuneau părinții noștri? ‎- Nu suntem ca ei.
‎Înfricoșător!
‎- Mai am trei ascunzători la fel. ‎- De ce?
‎Dacă sunt rănit și mă ascund, ‎îmi trebuie piramidă.
‎Nu te înțeleg.
‎Pesemne câștigi o căruță de bani.
‎Câștig destul. ‎Nimeni nu știe de locul ăsta.
‎N-a mai călcat nimeni aici. ‎E cel mai „curat” și preferatul meu.
‎- Ai și un altar? ‎- E mișto, nu?
‎- Da, Tăticule. ‎- Unde ești?
‎La masaj.
‎- Poți ajunge în 30 de minute? ‎- Da. S-a terminat petrecerea?
‎Am aflat niște chestii dubioase. Vino!
‎- Pari îngrijorat. ‎- Nu mă cheamă niciodată așa târziu.
‎Așa politicos e cu tine?
‎- S-a mai întâmplat doar o dată. ‎- Și n-a fost de bine.
‎Mi-a cerut să elimin ‎un agent de la Narcotice infiltrat.
‎- De la Narcotice? ‎- Se ocupa de trafic pentru Șmen.
‎O treabă urâtă. Punea cărăușii ‎să înghită prezervative cu droguri.
‎Părea un nemernic. ‎Nici nu bănuiam că e agent.
‎Gruparea cică lucrează cu o firmă ‎specializată în recunoaștere facială.
‎Polițiștii nu mai au niciun atu.
‎Sunt vulnerabili și ei, și familiile lor.
‎L-ai omorât pe agent?
‎Eu am dat ordinul.
‎N-am avut de ales.
‎Oamenii lui Șmen l-au ucis. ‎Mă puneau la încercare.
‎O să te descurci.
‎Sunt aproape sigură ‎că n-o să te deconspiri.
‎- Dar nu absolut. ‎- Suntem oameni. Mai și greșim.
‎- George a fost văzut în LA. ‎- Cu cine?
‎Yusuf Abu Khalil, ‎un broker libanez-american.
‎- Vinde de toate, de la sex la asasini. ‎- Astea-s pozele?
‎Sunt de la un om din rețeaua mea, ‎care a dispărut apoi.
‎L-au găsit mort în casă. ‎O treabă de profesionist.
‎- Interesant. ‎- Nu-i așa?
‎- Ce misiune am? ‎- De bodyguard.
‎- Pentru tine? ‎- Unu' mai bazat.
‎- Adică… ‎- Da.
‎Are echipa lui!
‎- Tu și Muro sunteți așii noștri. ‎- Așa-i.
‎- Nu te țin curelele? ‎- Noi nu le avem cu afacerile.
‎Suntem simpli soldați.
‎- Bestial! ‎- Ți-a plăcut, nu?
‎- Te-ai oprit la timp? ‎- Zi, ți-a plăcut?
‎Ai ejaculat?
‎Nu.
‎Eu nu ejaculez niciodată.
‎- Niciodată? ‎- Da.
‎De când mă știu.
‎- Te prinde rolul de vagabond. ‎- De vagabond?
‎MISIUNE DE LA TĂTICUL
‎BODYGUARD PENTRU DOMNUL X ‎PARTENERUL UZUAL
‎Ai spart broasca?
‎Floare la ureche! Tata e lăcătuș.
‎- Nu-i bine ce facem. ‎- Ce anume? Asta?
‎- Ți-am zis că-s liberă după ora 03:00. ‎- Tăticul poate doarme, dar ceilalți…
‎- Fii pe pace! Sunt precaută. ‎- E periculos.
‎Nu fi rece cu mine! Poate te pârăsc.
‎Sex pe muchie de cuțit. Fix ce-mi place!
‎Bună dimineața, doamnă!
‎- Iau eu valiza. ‎- Cum ți se zice?
‎- Toamnă. ‎- De când?
‎Din născare.
‎- Ei sunt Primăvară și Vară? ‎- Întocmai!
‎Pleacă, Aluniță!
‎- Cum te mai simți? ‎- Mă doare spatele.
‎- Ia să vedem! ‎- Da.
‎- Nu mă pot obișnui cu el. ‎- Cu cine?
‎Cu Aluniță.
‎E umbra mea. Are grijă de sănătatea mea.
‎- Cum așa? ‎- Îmi inspectează dimineața scaunul.
‎- Scaunul? ‎- Rahatul.
‎Hai!
‎- Luptă, Ursule! ‎- Sunt prea bătrân.
‎Bun așa!
‎Na!
‎În spate!
‎- Bine! ‎- Pauză!
‎Chuji, el e Tak, din familia noastră. ‎L-ai mai întâlnit.
‎Bună ziua!
‎Puștiul cine e?
‎Muro. Ai uitat?
‎Muro… Da, părinții tăi ‎au fost condamnați la moarte.
‎- Ești studentul ăla cu ten frumos. ‎- Fii drăguț cu el! Îți vor asigura paza.
‎Nu vreau. Se ocupă Fiarele mele.
‎Fiarele tale?
‎- Ai mei sunt Cerberii. ‎- Să lupte! Învingătorii capătă misiunea.
‎- Ai mei să plece la dușuri! ‎- Da, domnule!
‎La dușuri!
‎Au ales.
‎- Ridică-l! ‎- Da, domnule!
‎Teru, Baz, puneți-le veste ălora doi!
‎Luați vestele și urcați în ring!
‎Aliniați-vă în fața mea!
‎Sunteți echipa Japoniei.
‎Ascultați imnul. Cântați-l dacă vreți!
‎Rugați-vă!
‎Începem la fluier.
‎Acum luptați!
‎V-ați ferit. Voi mai trage o dată. ‎Sculați-vă!
‎Luptați!
‎- Luptați! ‎- Muro!
‎Copăcel.
‎Luptați.
‎Luptați!
‎Muro!
‎V-am zis să luptați!
‎Muro!
‎Nu cu mine lupți!
‎Pe ei! Bine!
‎Mă dau bătut.
‎Cum te-ai ridicat?
‎Doare!
‎Cartela de acces în penthouse ‎și legitimația.
‎Gata cu traiul pe vătrai! Pregătiți-vă!
‎Fii mai blând cu noi!
‎- E blând ca o mumă, Muro. ‎- Doare al dracului!
‎Vorbim sus când terminați.
‎Nu veți fi doar scuturi umane.
‎Bijuteriile mele. ‎Boașa unu, boașa doi. Doamnelor?
‎Biroul șefului e în spate.
‎Voi așteptați aici.
‎Semnați actele!
‎De-acum sunteți centurioni! ‎Sunt o tonă de reguli.
‎- Ce-s ăia? ‎- Căpitani romani.
‎Romani?
‎Purtați mereu veste și serviete. ‎Sunteți scutul lui.
‎Portierele mașinii sunt blindate.
‎Fără accesorii de gangsteri ‎sau cravate țipătoare.
‎Nu știți când pică câte o înmormântare. ‎Purtați costume negre și mătănii.
‎Raportați prin stație ‎orice activitate suspectă.
‎Îi dați SMS domnului Urs, ‎să-l țineți la curent.
‎Conduceți prudent, ‎să nu vă oprească poliția.
‎- Purtați mereu centură și cască. ‎- Nu beți! Evitați mahmureala.
‎Președintele urăște mirosul de sudoare. ‎Avem cămăși.
‎Două zile, aveți liber alte două.
‎- Deci mai e o echipă? ‎- Da.
‎- N-am șters pe jos cu echipa A? ‎- Nu. Au rămas în cărți.
‎- Îi vom întâlni? ‎- Nu.
‎- Nu facem schimb de informații? ‎- Nu. Ordinul șefului.
‎Deci ținem locul echipei A ‎cât se odihnește.
‎Ei știu ce tip de armă purtați ‎după cum vă mișcați. Înfricoșător!
‎- Nu cred. ‎- Dar e adevărat.
‎Să mergem!
‎Azi mergem la Neo-Episteme.
‎La 17:00 ne vedem cu domnul Dawson, ‎de la Alianța Evanghelică Internațională.
‎Ce afaceri necurate fac gangsterii?
‎FATĂ STRANGULATĂ ‎BĂRBAT CONDAMNAT
‎O fetiță de șapte ani a fost răpită, ‎violată, ucisă și dezmembrată.
‎Fără premeditare, ‎deci au cruțat viața ucigașului.
‎„Putem evita pedeapsa capitală.”
‎E al zecelea caz ‎când resping recomandarea juriului.
‎- Tak! ‎- Da, domnule.
‎Ce părere ai?
‎Afacerile necurate ale gangsterilor ‎includ lupta pentru dreptate?
‎- Pe cine ai pedepsi? ‎- Pe ucigaș, desigur.
‎Eu l-aș pedepsi pe judecătorul ‎care nu l-a condamnat la moarte.
‎- Bine zis! ‎- Gura, Muro!
‎- A fost o echipă bună. ‎- Așa e.
‎Îmi doream mult o schimbare.
‎Poate mă scăpați de plictiseală.
‎Chiar sper asta.
‎Mătăniile.
‎Ai monopolizat alimentarea cu apă ‎în nord, domnișoară Chao.
‎Nu pot sta cu mâinile în sân.
‎Mulți nu privesc cu ochi buni ‎limuzinele de pe bd. Ginza.
‎Poate vom face curățenie.
‎Toshokai și-ar lua gândul de la Africa.
‎Japonia e ultimul refugiu ‎al traficanților de fildeș.
‎Depozitează multă marfă aici. ‎Guvernul închide ochii.
‎Toake e om de afaceri.
‎Doar că se întâlnește cu oameni ‎care au bodyguarzi.
‎Mereu suntem percheziționați.
‎Îi plac muzeele.
‎Are patru mașini, ‎niciuna cu număr de Tokio.
‎Locuiește cu zece subalterni.
‎Treaba ni se încheie când ajungem în prag.
‎Ne lasă bacșiș 40.000-50.000 de yeni.
‎Ritualul de ieri a fost ciudat.
‎CREANGA DE AUR
‎„Casa de bambus”.
‎Trebuia să fie un restaurant.
‎Chinezesc?
‎Fostul cap construia un complex ‎cu gândul la pensionare.
‎Un spa spiritual.
‎„Lacul pierdut în dumbrava Ariciei, ‎«oglinda Dianei»…”
‎Ursule, să ne rugăm!
‎Si, capo!
‎Sala Mitologiei.
‎Corpus mythorum.
‎Îl ucid pe George, ‎apoi duc la capăt acest proiect.
‎- ‎E pe invers? ‎- Nu știu.
‎- Se iubea cu fostul cap? ‎- Îl admira, atâta tot.
‎- Nu frecventează femei? ‎- Șoferul lui mi-a zis…
‎Femeile n-au voie aici.
‎- N-are iubită? ‎- Nimic stabil.
‎- Atunci iubit? ‎- Nu e gay.
‎Zău? N-ai văzut ‎cum îl soarbe din priviri pe Tak?
‎- Vezi? Pe tine te vrea. ‎- Bați câmpii!
‎Poate-l mai tragi de limbă pe șofer.
‎Nu o face! E o momeală.
‎Toake l-a pus să vorbească cu mine?
‎E un tip precaut. ‎Te pune la încercare. Nu pune întrebări!
‎- Muro l-a luat la întrebări. ‎- Lasă-l să vorbească! Tu doar ascultă.
‎- Ce era așa urgent? ‎- Sărbătorești promovarea? Pa!
‎Nu pleca! Mergem pe acoperiș.
‎De ce ești nesuferit?
‎- Vin mai târziu. ‎- Vreau să-mi cunoști prietenii.
‎- Nu-s convins. ‎- Sunt de treabă!
‎Aproape am ajuns.
‎Aici.
‎- Câtă lume! ‎- Te descurci.
‎- A ajuns Anna! ‎- Bună!
‎- Iubitul tău? ‎- Cine e?
‎Hideki Murooka.
‎- Eu sunt Kiyoko. ‎- Îmi pare bine.
‎Muro, mă mai știi?
‎- Nobana, nu-i așa? ‎- Da!
‎- Toake are poliția la degetul mic. ‎- Cum așa?
‎- Îi șantajează pe superiori. ‎- Cu date de pe computerul lui.
‎- Fură fișierele! ‎- Îmi trebuie amprenta lui.
‎Ia mulajul ăsta! ‎Are amprenta arătătorului său.
‎L-am testat de 100 de ori. ‎Rata de succes e de 97%.
‎- Cu ce-i șantajează? ‎- E secret.
‎- De unde ai amprenta? ‎- Din dosarul grupării Toshokai.
‎- Nu are cazier și poartă mănuși. ‎- Ne-am descurcat.
‎O să mă deconspir dacă fac asta. ‎Rămân pe drumuri.
‎Ai 24 de ore după ce moare.
‎Sunt șanse mari să fiu de față ‎când va fi atacat.
‎- Și o să mor înaintea lui. ‎- Apără-te și lasă-l să crape!
‎Ușor de zis!
‎- Ești gata? ‎- Da!
‎Trei de un fel!
‎- Nu cred! ‎- Ești nașpa!
‎- Bravo! ‎- Și ultima!
‎Mă retrag.
‎Ultima!
‎Ce faceți voi împreună?
‎- Tu ce crezi? ‎- Ghicește!
‎- Sunteți dintr-un cor. ‎- Auzi la el!
‎Nu?
‎Știam eu!
‎- Ești în spatele acțiunilor lui George. ‎- Nu comentez.
‎Sunt bodyguard. ‎O să omor pe oricine îl atacă pe Toake.
‎Până la un punct.
‎Dublează-mi prima de risc!
‎S-a făcut.
‎- Sunteți 12 jurați. ‎- Te apropii!
‎Ești pe calea cea bună.
‎- Zău? ‎- Dar te înșeli.
‎Dar mă înșel!
‎Tak l-a omorât pe agentul de la Narcotice.
‎Știu.
‎Dacă mă deconspir, ‎m-ar ucide și pe mine?
‎Am nevoie de un masaj.
‎Masaj?
‎E ahtiat după bani.
‎Când îl plătim, retrage imediat banii. ‎De ce?
‎- Interesează-te! ‎- N-am oameni destui. Nu e așa important.
‎Își face treaba. Gangsterii îl plac.
‎- Pune bani deoparte pentru pensie? ‎- Nu prinde pensia.
‎Tak se crede în Evul Mediu.
‎Se crede deasupra legii!
‎Trăiește după alte reguli.
‎Visează la o moarte frumoasă, ‎ca pe vremuri.
‎Ca toți cei din Toshokai.
‎Ba nu.
‎Toshokai e o frăție a bărbaților. ‎El nu se rezumă la atât.
‎O simt când îi masez trupul.
‎Cine a fost numit „odraslă de ucigaș”?
‎- Pe bune? ‎- Cine e înrudit cu o victimă?
‎Ce?
‎Un ucigaș mai capătă ajutor, ‎dar familia lui nu primește niciunul.
‎- Ne cerem iertare tot timpul… ‎- Vrem să-i ajutăm pe cei din jur.
‎Nu e ipocrizie. ‎Căutam oameni care să gândească la fel.
‎Am trecut prin așa multe, ‎încât înțelegem durerea în profunzime.
‎- Adevărat! ‎- Bine zis!
‎Jaco a apărut într-un documentar.
‎Nu vreau să fiu ca părinții mei. ‎Mi-am deschis sufletul la televizor.
‎Spunea că își dorește un loc ‎și pentru cei ca noi.
‎Apoi m-au sunat Anna și Duck.
‎- Și eu. ‎- Mai târziu!
‎- Da. ‎- Serios?
‎Ne-am cunoscut ‎prin Grupul Familiilor Victimelor.
‎Ajungi rău dacă nimeni nu te vrea.
‎Ce?
‎Terminați!
‎N-am vrut să…
‎Ce tare!
‎A ta?
‎Vrei să te distrezi?
‎Ce frumușel ești! Bea ceva cu mine!
‎Nari, uite! Ăla nu e Tak?
‎Data viitoare. Pa!
‎POLIȚIA ‎STRADA 2, SHINJUKU
‎- Am pățit o chestie ciudată. ‎- Ce anume?
‎Acum șase luni, am primit un plic cu bani.
‎Conținea 200.000 de yeni și un bilet.
‎„Ucigașii au plătit.”
‎- De la cine era? ‎- Scria doar „GI”.
‎Gaijin?
‎- Adresa era falsă. ‎- Și apoi?
‎Am primit aceeași sumă ‎o dată la două luni.
‎- Ce? ‎- 200.000?
‎- Și alte bilete? ‎- După primul, nu.
‎- Mama ta a murit acum vreo 12, 13 ani. ‎- Unsprezece. Știu și data.
‎La 30 iulie, 21:40, ‎trei bărbați au jefuit un supermarket…
‎- Lasă detaliile! ‎- Știu!
‎Mi-au ucis mama și pe trei liceene. ‎Tata s-a sinucis.
‎Am vorbit de bani ‎cu rudele celorlalte victime.
‎- Cu domnul Mamiya? ‎- Da.
‎- Una dintre fete era a lui. ‎- Au primit tot atât, cu același bilet.
‎Știau cine e acest „GI”?
‎Domnul Mamiya și-a amintit de un polițist ‎de la secția de pe strada 2.
‎Goro Idezuki.
‎Inițialele „GI”!
‎Un polițist le-a răzbunat pe victime ‎și e binefăcătorul anonim? Nu cred!
‎- Binefăcătorul misterios! ‎- Lasă glumele fumate!
‎- Bine, ascultați-mă! ‎- Ascultați!
‎Să zicem că eu sunt polițistul. ‎Crimele s-au petrecut sub nasul meu.
‎Poate că i-am văzut pe făptași ‎înaintea crimelor.
‎Și mă roade întrebarea: ‎„Dacă i-aș fi oprit?”
‎- Ai remușcări. ‎- Exact.
‎Și i-a vânat preț de zece ani?
‎- Unsprezece! ‎- Nu cred.
‎Dar e posibil.
‎Dar, atenție! ‎Cât de tare ar fi să am dreptate!
‎Ipotetic vorbind!
‎- E un ucigaș. ‎- Ce tare!
‎Cui îi pasă? Omoară alți ucigași.
‎Ce seară distractivă!
‎Idezuki!
‎Goro!
‎Uite-l!
‎Mă strigi? Nu face asta!
‎- Goro! ‎- Unde?
‎Aveți grijă!
‎Stați! Ce se întâmplă?
‎- Aici e! ‎- Nu-mi spune pe nume!
‎Goro e aici!
‎Aveți grijă! Înapoi, vă rog!
‎Eu sunt Johnny!
‎Pun pariu că ai dreptate ‎cu polițistul de pe strada 2.
‎I-a vânat ani în șir pe răufăcători, ‎ca să plătească.
‎- O viață ideală. ‎- Pe naiba! Nu mai trăi așa!
‎- Pleacă! Trăiește-ți viața cu mine! ‎- Îmi plac lucrurile așa cum sunt.
‎M-am angajat la Sydney.
‎Mâine iau avionul.
‎Alarmă de rahat!
‎- Puteai să mă fi trezit. ‎- Dormeai prea frumos.
‎Prea frumos?
‎Cum adică? Eram drăgălașă? Atrăgătoare?
‎- Scuză-mă! ‎- Am aflat niște chestii.
‎Trebuie să plec.
‎Știu de ce i-a făcut rost Yusuf ‎lui George.
‎De un mercenar de marcă, ‎Oliver Hendrickson.
‎E în Japonia, la familia Hanaoka.
‎- La Nogoya sau Kobe? ‎- O să te sune Tăticul.
‎Nu mai pot sta. Pa!
‎Salut, Tak Boy!
‎- Ești aici. ‎- Dădea raportul.
‎- Ce dracu' faci? ‎- Scuze!
‎- Urechile nu-s pentru lins sau ronțăit! ‎- Ai dreptate.
‎Dacă Hendrickson e la Nagoya, ‎George e în clica lor.
‎- Pricepi? ‎- Da, domnule.
‎Hanaoka nu-i o familie mare, ‎dar e dezbinată.
‎Capul e la Nagoya, ‎dar cartierul general e la Kobe.
‎Capul a încercat să mute ‎cartierul general la Nagoya,
‎dau cei din Kobe l-au împiedicat.
‎Adversarul lui e Tawaraya, ‎șeful ramurii din Kobe.
‎Și capul a ticluit un sistem ‎să strângă cu ușa facțiunea rebelă.
‎Îi silește să cumpere apă, săpun, ‎hârtie igienică și altele din Nagoya.
‎Cei doi se au la cuțite.
‎Șeful nostru l-a invitat pe Tawaraya ‎ca să pună gaz pe foc.
‎Tawaraya nu se știe cu Ursul ‎din închisoare?
‎Sunt prieteni de 20 de ani, dar nu-l plac. ‎E un tip alunecos, un cameleon.
‎Șeful și Ursul ar trebui ‎să aibă mai multă grijă.
‎Ce misiune am eu?
‎- Dacă se poartă ciudat, îl ucizi. ‎- Armele sunt interzise.
‎- Nu veți fi percheziționați. ‎- Dar…
‎DISPUTĂ ÎN FAMILIE
‎Le-am zis că nu-mi miroase a bine ‎și m-au exclus.
‎Consideră că mă reprezinți. Te rog!
‎- Totul e gata? ‎- Da.
‎Suntem pregătiți.
‎Ho capito, due minuti.
‎- Ce zice? ‎- Ursul se crede italian.
‎- Tu l-ai văzut pe Tak la clubul ăla? ‎- Colțosu' mi-a atras atenția.
‎Bine ați venit!
‎Scuze pentru deranj.
‎Nu e cazul. Orice pentru dumneata!
‎Cei din Kobe te-au cerut.
‎- Au fost mulțumiți ultima oară. ‎- Bine ați venit!
‎Te așteaptă.
‎Nu ne-am văzut de mult.
‎- El cine e? ‎- Secretarul meu, Buzz.
‎Încântat, domnule.
‎Frățioare!
‎Bodyguardul meu.
‎Tak, dânsul e capul familiei Kozu. ‎Și el e Muro.
‎- Deci voi sunteți cei… ‎- Muro.
‎- Tak. ‎- Am auzit de voi. Flăcăi zdraveni.
‎Mulțumim.
‎Familia ta iar e de partea lui George?
‎Întrebi pentru că Oliver e la Nagoya?
‎Scuze pentru neplăcerile create! ‎E o problemă internă a familiei.
‎Deci cad ca musca în lapte?
‎Nu! Doar că nu avem timp de pierdut ‎cu conflicte.
‎Străinul ne e ca un spin în coastă.
‎Umblă vorba…
‎Oliver face pregătire cu Nagoya…
‎…să trimită mesaj.
‎„Vă vom distruge”…
‎Recrutați străini…
‎…cu pistolul și cuțitul.
‎Încearcă să ne intimideze ‎prin toate mijloacele.
‎Nu v-am chemat doar pentru niște zvonuri.
‎- Iertare! Nagoya stă ca pe ace. ‎- Plătesc eu tot.
‎Punem microfoane, să-i ascultăm. ‎Vreau informații solide.
‎Știu că Oliver are legătură cu George.
‎Ajutați-ne la greu!
‎Nu putem, domnule Toake. ‎Am deveni trădători.
‎Ghinion! E cazul să vă hotărâți.
‎- Să ne hotărâm? ‎- Ce e Hanaoka fără Kobe?
‎Dacă familia se va destrăma,
‎Nagoya o să vă ia sigur în vizor!
‎Atunci îl elimin pe George ‎și preiau ramura din Nagoya.
‎Asta urmăresc.
‎Șeful a vorbit deschis. E rândul nostru.
‎Musafirii asudă. ‎Pornește aerul condiționat!
‎Da, domnule.
‎Cum am ajuns sub călcâiul lor?
‎Nu mai facem nimic de capul nostru. Buzz?
‎Ai zis că plătești tu tot.
‎Trei sute de milioane de yeni, ‎bani spălați.
‎Folosiți-i să obțineți informații!
‎Vă rog.
‎Nu te pleca în fața noastră, domnule!
‎Buzz!
‎Are voce!
‎- Cântă foarte bine. ‎- Extraordinar!
‎- Îmi place să fiu legată. ‎- Da?
‎Așa?
‎Încearcă!
‎Și ce-ți mai place?
‎Buzz, stai jos!
‎Nu mai cânta!
‎Ești nouă?
‎Nu mai suport!
‎Fă-l să tacă!
‎Lucrez aici doar de o săptămână.
‎Luca e prospătură. ‎Dacă ai reclamații, vino la mine!
‎- Scuze. ‎- Cu ce te ocupai înainte?
‎Eram funcționară la un furnizor de piese.
‎- Cu normă întreagă? ‎- Dar, dar firma…
‎Am înțeles.
‎Ajută-mă!
‎„Ring my bell”? Îți arăt eu ție! ‎La o parte!
‎Se schimbă cântăreții.
‎Mai vreau unul. Mersi!
‎- Luca, mai adu unul, te rog! ‎- Da.
‎Cânți din nou?
‎- Domnule? ‎- Ia o gură!
‎Nu e bun?
‎Test-surpriză! ‎Gustă, să afli dacă e bun sau nu.
‎- E pentru șeful. Nu putem… ‎- Bea când îți spun!
‎- Ți s-a urcat băutura la cap? ‎- Sunt treaz.
‎- Scuze! Fac altul… ‎- Bea dracului odată!
‎- Tak, ce se întâmplă? ‎- Dă-le pace fetelor!
‎Tak!
‎- Luca, du-te la ceilalți! ‎- Nu.
‎- Ce-i, Tak? ‎- Are bătături la mâna dreaptă.
‎Mânuiește cuțitul de ani buni, ‎dar nu-i bucătăreasă.
‎Fetițo, îți dau eu voie. Bea!
‎Poate înveți ceva.
‎Ai grijă! Ferește-ți fața!
‎- Înapoi! ‎- Dați muzica tare! Să nu iasă de aici!
‎Mai tare!
‎Stați!
‎- Ai adus o fată nouă? Ești complice? ‎- În niciun caz!
‎Nimeni din Ginza nu se pune rău cu șeful!
‎- Mi-aș pierde afacerea! ‎- Șmen, trimite debarasatorii.
‎Doamnelor, nu vă faceți griji!
‎Sunteți în siguranță.
‎- O asasină. Nemaipomenit! ‎- Scuze pentru problemele create!
‎Poate sună caraghios, ‎dar am învățat multe.
‎Trebuie să refacem complet ‎sistemul de securitate.
‎Da.
‎Ai oameni de nădejde.
‎- Ridică-te, doamnă! ‎- Iertați-mă!
‎E vina noastră că am ieșit ‎știindu-ne vizați.
‎Ești o victimă.
‎- Domnule Toake… ‎- La mulți ani!
‎Ne-am distrat, am băut și am cântat.
‎Da, domnule! La noi nu a lucrat ‎nicio fată pe nume Luca!
‎- Drumul e liber. ‎- Du-i pe musafiri în spate!
‎Da, domnule. Și dumneata?
‎Rămân în oraș.
‎Conduceți-i, doamnelor!
‎- Zâmbiți! Ați înțeles? ‎- Da, doamnă.
‎- Mai tare! ‎- Da, doamnă!
‎- N-aud! ‎- Da, doamnă!
‎Ține-ți firea, Chisa! Ești gata?
‎- Debarasăm noi. ‎- Sigur. Dar vin cu tine.
‎- Nu se poate! Colegii m-ar ucide. ‎- Sunt în toane bune.
‎Amândoi odată!
‎- Te descurci? ‎- Pot să-i car.
‎Bine. La revedere!
‎- Noapte bună! ‎- Mersi!
‎De ce l-ai sunat pe Șmen?
‎- O să vină și camarila lui. ‎- I-am zis să fie singur.
‎Opriți!
‎- Ce mai faci? ‎- Bună seara, domnule!
‎- Muro, Tak, fiți cu ochii-n patru! ‎- Am înțeles.
‎Pe aici.
‎Și tu ești aici?
‎- Eram… ‎- Aici, Șmen!
‎- Ce se întâmplă? ‎- Urcă și taci!
‎Am pus un microfon cu banii.
‎- Din ordinul șefului? ‎- Cu de la noi putere.
‎- Tawaraya e de partea noastră. ‎- Asta crede șeful. Noi nu.
‎- Ursul? ‎- Nu e sigur. A aprobat operațiunea.
‎George l-a trimis pe Hendrickson.
‎Știau că șeful îl va suna pe Tawaraya ‎dacă va afla.
‎- Tawaraya a ales locul întâlnirii. ‎- Ca întotdeauna.
‎Așa e, dar asasina aia…
‎- George a tras sforile? ‎- Firește.
‎- E în stare? E dus cu pluta. ‎- Are un strateg.
‎Oricum, Tawaraya nu se aștepta ‎să capete 300 de milioane de yeni.
‎Se va duce la George.
‎Sau ramura din Nagoya îl va crede trădător ‎și va începe războiul.
‎Ciripește…
‎Ciripește!
‎Dulău, adu o cafea!
‎- Da, șefule! ‎- Ciripește!
‎Ciripește odată!
‎- Las-o jos, Ursule! ‎- Ești sigur?
‎Da. M-am plictisit.
‎Miezul ticăloșiilor grupării Toshokai.
‎Pe aici trece marfa de contrabandă: ‎droguri, produse contrafăcute,
‎animale pentru piața neagră, de toate.
‎Am ucis niște Paria aici ‎în războiul de acum cinci ani.
‎- Simt miros de chimicale. ‎- Facem curățenie vara.
‎Sângele s-a infiltrat în podea. ‎Atrage viermii.
‎- Cine face curățenie? ‎- O firmă.
‎- Nu fac treabă bună. ‎- Ba lucrează minuțios!
‎Substanțele lor păcălesc luminolul. ‎Scot mirosurile cu ozon.
‎Îi chemăm mâine.
‎Degetele fetei sunt ușor de rupt. ‎Mai greu îi distrugi încăpățânarea.
‎Și uniforma?
‎E o fată frumoasă. ‎Am cumpărat uniforma. Scumpă rău!
‎Și apoi?
‎Apoi ce? Nimic.
‎- De ce nu l-ai folosit? ‎- Ce anume?
‎- Pistolul de la gleznă. ‎- Îl păstram pentru Tawaraya.
‎- Din ordinul Tăticului? ‎- Nu voiam să-l vadă Tawaraya.
‎Te-nțeleg.
‎Bun. Merg să fac arșice ‎încăpățânarea javrei!
‎- Dacă George ar fi deștept… ‎- Taci!
‎Lasă-l să vorbească!
‎S-ar opri după primul val?
‎Îți spun înainte să crăpi. ‎Zi ce știi și scapi cu viață!
‎Dacă taci, chinurile continuă.
‎Și haidamacul ăsta o să-ți scoată ochii ‎cu șurubelnița.
‎O să cânt la nervii tăi optici, Luca.
‎O să fie al naibii de tristă ‎la musica!
‎Asta așa e!
‎- Auzi, Muro? ‎- Ce-i?
‎Cum sună un rahat de 100 de grame? S-aud!
‎Rahatul?
‎Ce credeai?
‎- N-a sunat bine? ‎- Ce geamăt ai tras!
‎- Cum sună când te caci tu? ‎- I-auzi!
‎- Ăsta a fost de 150 de grame! ‎- Ba de 250 de grame!
‎- Auzi, 250… ‎- Te-am luat!
‎Al Ursului e cel mai mare!
‎- Demență curată! ‎- Ditamai rahatul!
‎- Șeful s-a dus acasă. ‎- Ai verificat? Dacă a plecat cu ei?
‎- Ce vrei să spui? ‎- Ursul nu s-ar lăsa urmărit.
‎Eu aș fi pus japița aia ‎să înghită un emițător.
‎Șeful nu-i acasă și nu dau de Urs.
‎- Gata? ‎- Haide!
‎Șefule?
‎Ce-i?
‎Stați puțin.
‎Un emițător?
‎Ne-au întins o cursă.
‎- Dulău, panoul electric! ‎- Nu știu unde…
‎- Sunt arme acolo? ‎- Niște bastoane și bâte.
‎- Tăticule! ‎- Ești cu șeful?
‎Da.
‎- Ce-o fi în mintea lui? ‎- Se-ncinge treaba. Trebuie să închid.
‎Hai la debarasatori!
‎- Ne trebuie arme și durează… ‎- Lasă! Isprăvesc până atunci.
‎- Adu curățătorii să ia cadavrele! ‎- Eu fac curățenie?
‎- Urcă! ‎- Bine.
‎Te ghidez eu.
‎Echipă A, treceți urgent încoace!
‎- Șefule! În birou! ‎- Du-te!
‎- Arme! ‎- Aici nu-s.
‎Poate că e una!
‎- Repede! ‎- Poate găsim!
‎- Șofer! ‎- Caut eu!
‎Ursule!
‎Îi țin eu pe loc.
‎Dulău!
‎Am găsit o armă!
‎Ce mama dracului?
‎O semiautomată Manville. ‎Zgomotoasă și ineficientă.
‎Polițiștii o foloseau la grevele din '35. ‎Fostul cap a făcut rost de ea.
‎- Are pânze de păianjen. ‎- E unsă.
‎- O să tragă? ‎- Dacă se învârte…
‎Dă-mi-o!
‎- Aduc gloanțe. ‎- Am luat-o.
‎Juma' de chil… sau chiar unul…
‎Sunt nouă inamici. S-au despărțit.
‎Urcă. Tak, elimină-i!
‎- Dar… ‎- Ne descurcăm aici. Ajută-l pe Urs!
‎- Poftim! ‎- Mersi.
‎Dă-mi-o!
‎- Ridicați o baricadă! ‎- Da!
‎Ursule!
‎Ai grijă!
‎- Stai în cătarea armei! ‎- Scuze!
‎Se deplasează.
‎- După noi! ‎- Da, domnule!
‎Gemi!
‎Ca atunci când te caci. Pentru mine!
‎Acum?
‎Acum ori niciodată.
‎Luca…
‎Încă unul.
‎Șeful e…
‎în siguranță?
‎Auziți?
‎Șoferul?
‎Ursule!
‎Îmi pare rău.
‎Îmi pare rău!
‎Să ne îmbrățișăm și noi?
‎Nu.
‎Bun. Opriți!
‎Curățați iute și faceți poze! ‎Mai oprim undeva. Grăbiți-vă!
‎- Echipa A l-a dus pe șef acasă. ‎- Știu. Te caută Tăticul.
‎- Ai mașină? ‎- Hai cu mine!
‎- Nu vezi în ce hal suntem? Nu goni așa! ‎- Dacă ne oprește poliția, tragem.
‎N-am împușcat niciodată un polițist.
‎- Serios? ‎- Nici nu vreau. Din respect.
‎Un gangster respectă polițiștii?
‎- Am auzit o poveste înduioșătoare. ‎- Care?
‎Despre un jaf la un supermarket, ‎acum 11 ani.
‎Au murit o angajată și trei adolescente.
‎Îmi amintesc. Ce nebunie! ‎Au fost triadele.
‎Am cunoscut-o pe fata angajatei.
‎De șase luni, capătă câte un plic cu bani.
‎A primit și un bilet semnat „GI”. ‎„Ucigașul a plătit.”
‎- Ce treabă are cu polițiștii? ‎- În zonă lucra un agent, Goro Idezuki.
‎- Inițialele sunt GI. ‎- Da. Ce tare-ar fi să fie el eroul!
‎I-a vânat 11 ani pe ucigași ‎și le-a trimis bani victimelor.
‎E tare omul!
‎- Atacurile au reușit? ‎- Nu.
‎E păzit prea bine.
‎- L-am rezolvat pe amicul tău. ‎- Ursul e mort?
‎- Ăsta e cadoul de 300 de milioane? ‎- Nu-l înțeleg pe Toake.
‎Să ne gândim ce facem de acum.
‎- Bun. ‎- Parchează mașina!
‎Ai zis că trimiți un asasin. ‎Nu mă așteptam să fie o fată.
‎Eu mă așteptam la cântecul tău!
‎- Care? ‎- De parcă n-ai ști!
‎- Unde-i Tăticul? ‎- A plecat. N-avea răbdare.
‎- Când? ‎- Acum cinci minute, Emiri?
‎- Cam așa. Ești rănit? ‎- Nu-i sângele meu.
‎- Vin curățătorii. Colțosu', ia-o înainte! ‎- Bine.
‎- Eu primul. ‎- Colțosu'?
‎Încotro?
‎Da, acolo.
‎- Unde? ‎- Drept înainte.
‎- Colțosu' unde e? ‎- A dispărut. Era în urma noastră.
‎- Prinde-l! ‎- Cine dracului sunteți?
‎Ce-i asta?
‎Frățioare!
‎Jigodiile dracului!
‎Te-am găsit!
‎Mișcă, frățioare!
‎La o parte!
‎- Ai avut gura aurită, Tăticule. ‎- Îl îngropăm discret pe Urs.
‎- Înțelegi? ‎- Nu.
‎Zicem c-a dispărut. Toshokai îl va renega.
‎Pleacă pe lumea cealaltă dezonorat.
‎N-are economii. Nu i-a păsat de bani.
‎Nici copii n-a făcut, ‎ca să moară fără regrete.
‎Și nevastă-sa?
‎Cele 300 de milioane recuperate ‎vor ajunge la ea.
‎- Aranjați doar mesele deocamdată! ‎- Aduceți scaunele aici!
‎Castroanele la distanță egală!
‎Domnule Șmen! Povestea aia…
‎Cu Tak și secția de poliție.
‎Din Shinjuku?
‎- Credeam că Goro e travestitul. ‎- Ce?
‎Polițistul l-a strigat așa.
‎- Dar se referea la Tak. ‎- Goro?
‎„Goro Idezuki!” Cel din povestea lui Muro.
‎Polițistul cu inițialele „GI”.
‎Știai că Tak e polițist?
‎- Le-ai zis celorlalți? ‎- Nu, domnule.
‎- Nici să nu le spui! Înapoi la treabă. ‎- Așa fac.
‎- La revedere! ‎- Așteaptă!
‎Capul Ursului, Monma, ‎întemeiază altă familie.
‎Koharu!
‎- Koharu! ‎- Da!
‎- Ajută nou-veniții! ‎- Da, doamnă.
‎- Ai timp? ‎- Da.
‎- Mișcă! ‎- Scuze!
‎Fii tare! E greu.
‎- Koharu, trebuie să mă schimb! ‎- Aici! L-am adus!
‎- Grăbiți-vă! ‎- Da, domnule.
‎Mulțumim că ați venit.
‎Și eu am fost în grupare.
‎Pomana e de la restaurantul soțului meu. ‎Totul e pregătit cum îi plăcea Ursului.
‎Sper să vă placă.
‎Nu ți-e bine?
‎Mi-a pierit pofta de mâncare.
‎Șefule, de-acum cine va fi secretar?
‎Voiam să-l numesc temporar pe Toki, ‎dar a refuzat.
‎- Atunci Șmen? ‎- Mai am multe de învățat…
‎- Tak va fi secretar. ‎- M-am pus de acord cu Toki.
‎De la șeful.
‎Șefule!
‎- Ești gata? ‎- Oricând.
‎Tak, ești numit secretar. Vino!
‎- Eu și Tak… ‎- Nu mai faceți echipă.
‎Tăticule!
‎Taci și privește!
‎Ursul a murit ‎pentru că te-ai pus în pericol.
‎- Știi că ai greșit? ‎- Da.
‎Șeful n-are ce căuta ‎acolo unde torturăm prizonieri!
‎Verific.
‎Îmi merit soarta. I-o datorez Ursului.
‎Mai lovește-mă o dată!
‎Tăticule!
‎Gura! Nu vă apropiați! Nu vă amestecați!
‎Nu o face. ‎Nu se mai poartă tăiatul degetului.
‎Trebuie să plătesc pentru că te-am lovit.
‎Nu o face!
‎- Tak, calcă pe cuțit! Am oasele tari. ‎- Îți ordon să te oprești!
‎- Calcă pe el! ‎- Oprește-te!
‎- Cum îndrăznești… ‎- Taci, Șmen!
‎Toki l-a lovit pe șef. O merită. ‎Acum s-a isprăvit. Pricepeți?
‎Ascultați-mă!
‎Toki mi-a dat șansa să îndrept lucrurile.
‎Și-a asumat riscul. Îi sunt recunoscător.
‎Duceți-l afară!
‎- Toki e încăpățânat. Va încerca din nou. ‎- Știu. Ascund armele albe.
‎Înmormântarea nu s-a terminat!
‎Să cântăm împreună ‎piesa preferată a Ursului!
‎Tu ar trebui să-ți tai degetul.
‎- L-ai dus pe șef la debarasatori! ‎- Îmi pare rău.
‎Poate că ei te iartă. Eu nu, nenorocitule!
‎Așteaptă doar să-ncapi pe mâna mea!
‎Un deget vrei? Na toată mâna!
‎Dar de ce se lasă un cap Kozu ‎atacat așa ușor pe la spate?
‎- De toată jena! ‎- Du-te dracului, psihopatule!
‎Gata, Muro!
‎Să mergem!
‎Mai întâi mă piș.
‎Ce dracului…
‎Nenorocitule!
‎Risc totul ca să te sfătuiesc. ‎Urmez exemplul Tăticului.
‎Calmează-te!
‎- „Plod de condamnați la moarte”? ‎- N-am zis niciodată asta!
‎Faci bani la căldurică, ‎pe spinarea noastră.
‎Am sărit calul?
‎Nicidecum.
‎Și mi se rupe.
‎Așteaptă, Muro! Am nevoie de tine. ‎Nu-i momentul acum să ne certăm!
‎Așa pățești când un ucigaș o ia razna.
‎- Eroul tău, polițistul Goro… ‎- Ce-i cu el?
‎- S-ar putea să fie Tak! ‎- Imposibil.
‎E adevărat! Întreabă-l pe Colțosu'! ‎Ne trebuie doar dovada.
‎Găsește alte pretexte să-ți salvezi viața!
‎Poate fi agent sub acoperire! ‎Trebuie să protejăm organizația!
‎Ne înțelegeam bine până să vină el!
‎Trist.
‎Am cedat și eu la stres.
‎Aș vrea s-o pun în seama drogurilor.
‎Parcă-mi vedeam părinții.
‎Șmen aduce cu tata.
‎Fugi!
‎- Nu ești agent sub acoperire, nu? ‎- Nu.
‎- Nu ești prea convingător. ‎- Sunt…
‎Sunt Cerber, ca tine.
‎Am avut coșmaruri toată viața! ‎Dar noi doi ne înțelegeam bine.
‎Vă trimit în iad, cu Șmen!
‎- Unde-i Muro? ‎- Habar n-am.
‎Sigur te-a sunat!
‎- Dă-mi mobilul! ‎- Stai!
‎Ce-i?
‎Crezi că scapi?
‎Normal!
‎Tak!
‎Vânați-l pe Muro cât vreți! ‎Mie dați-mi pace.
‎Am înțeles.
‎- Politicos. ‎- Da, dle!
‎- N-aud. ‎- Da, domnule!
‎- Dați-mi drumul! ‎- Da, domnule.
‎Capul…
‎- Ai mare curaj. ‎- S-au schimbat socotelile.
‎- Ce-a fost cu Hendrickson? ‎- Momeala FBI-ului.
‎S-a dus acasă. Cel adevărat a murit ‎acum doi ani în Siria.
‎Nu veni la mine acasă ‎când te taie capul!
‎Încă o misiune. Pe urmă, ești liber. ‎Pleci în vacanță.
‎Plătim noi tot.
‎Nu mă retrag. ‎Am promis să ocrotesc familiile până mor.
‎- Ce spui? ‎- Patru familii.
‎- Speli păcatele lui Goro Idezuki. ‎- Să ucid șeful și să fur dosarul secret?
‎De fapt îl cheamă So Koreyasu.
‎A fost instruit de FBI. ‎Era infiltrat în gruparea Toshokai.
‎În dosar sunt e-mailurile ‎și convorbirile purtate cu noi.
‎Dobitocilor!
‎Trebuia să dezbine gruparea ‎și să taie finanțarea
‎politicienilor de extremă dreapta din SUA.
‎Cazinouri ilegale?
‎Alianța Evanghelică Internațională, ‎Neo-Episteme. Ai auzit de ei?
‎Se vede des cu oamenii ăia.
‎Cei din Tokio au imunitate diplomatică. ‎Au construit un cazino.
‎Toake și-a folosit intrările ‎ca să-i promoveze în străinătate.
‎Tu ai zbârcit-o.
‎Tot tu s-o dregi.
‎Pe urmă te omor.
‎Și Tak e agent sub acoperire?
‎- Sunteți combinați? ‎- Ce m-ai speriat!
‎- Și tu pe mine! ‎- Puteai să-mi fi zis.
‎Să fie cu lapte?
‎- Îți amintești de mine? ‎- Sigur! Ce ai pățit?
‎Nimic important.
‎- Anna s-a întors de la Sydney? ‎- Revine în curând.
‎Cred că el e Goro, „GI”.
‎Îl întrebi pe domnul Mamiya? Aștept. ‎N-am prea mult timp.
‎Poftim.
‎Braconierii preferă elefanții ‎cu colți mari.
‎Ucid mai întâi adulții, ‎cei care se pot împerechea.
‎Apoi răpun femela care conduce turma.
‎Ceilalți nu pot supraviețui fără ea.
‎Elefanții vor dispărea ‎dacă braconajul nu încetează.
‎Ai fost acolo.
‎În trupele speciale din Tanzania. ‎Vânam braconieri.
‎Absolvisem Medicină Veterinară. ‎O japoneză, fată de gangster.
‎Japonezii susțin ‎că n-au legătură cu traficul.
‎- Mincinoși afurisiți! ‎- Știi că reprezint autoritățile.
‎Voi pune capăt afacerilor cu fildeș!
‎Eliminăm trei dintr-o lovitură.
‎Îl omor eu pe Toki.
‎- Singură? ‎- Desigur.
‎- Pe Chuji cine-l omoară? ‎- Cineva care așteaptă de opt ani.
‎Nu mai ai de așteptat.
‎- 'Neața! ‎- Bună dimineața!
‎Bună dimineața!
‎Iubitule!
‎Ar trebui să fii în pat. ‎O să-ți crească febra.
‎E cam devreme, dar îți schimb bandajul?
‎Muro l-a omorât pe Șmen.
‎Da.
‎Cine a tras sforile?
‎Șeful a zis să așteptăm și o să aflăm.
‎- De ce nu-l pui pe Tak s-o facă? ‎- E secretarul șefului!
‎- Nu-l pot sili! ‎- Sunteți amanți. Știu de mult.
‎Tak e important, ‎de asta te-am lăsat în viață.
‎Javră nenorocită!
‎Glumești!
‎Mergem la Neo-Episteme?
‎Da. Și la 19:00, la domnul Dawson ‎de la Alianța Evanghelică Internațională.
‎Perfect. Vă fac cunoștință.
‎- L-ați găsit pe Muro? ‎- Încă nu.
‎- O să te caute. ‎- Dacă o face…
‎Nu.
‎Vreau să fugă în străinătate.
‎Șmen îmi făcea oricum probleme.
‎Mulțumesc.
‎Noi doi… până la moarte.
‎- De ce mi-ai ucis fiul? ‎- S-a atins de nepoata mea.
‎Parcă ea îi făcea avansuri.
‎Poate. Ce mi-e una, ce mi-e alta? ‎Golanul își lua nasul la purtare.
‎N-am dat ordin să fie ucis. ‎Oamenii mei au făcut o greșeală.
‎Au greșit când l-au înjunghiat iar și iar?
‎Ce vrei să spui?
‎Și acum mai aud țipetele fiului meu.
‎Când se agăța de mine.
‎- Te-am despăgubit. ‎- Așa e.
‎Doamnă N, ai terminat așa repede?
‎- Azi e obosit. Lasă-l să doarmă o oră! ‎- Da, doamnă.
‎N-o am.
‎Are deja una.
‎Valorează 30.000 de yeni?
‎Bună întrebare!
‎Doamnă N!
‎Mă dor umerii.
‎Abia ce ți-am masat șeful. ‎Cum îndrăznești?
‎Bine. Unde ți-e geanta?
‎N-am vrut să-l trezesc. O iau mai târziu.
‎Bine.
‎- Fie! Cinci minute. ‎- Da!
‎Vă întoarceți diseară. ‎Să mergeți la un restaurant bun!
‎GRUPUL TS
‎Mulțumim, domnule.
‎- Ești respectuos. ‎- Ești secretarul șefului.
‎- E de ajuns să mă măsori din priviri? ‎- Da.
‎A lucrat în Poliția din Los Angeles.
‎- Știi când cineva e înarmat? ‎- După umblet.
‎- Și tipul armei? ‎- În 80% dintre cazuri.
‎- Eu ce armă port? ‎- Nu porți.
‎Mă dezamăgești.
‎De ce?
‎Noi doi puteam fi prieteni.
‎Am un pistol ascuns, înțelegi?
‎Ce surpriză!
‎Vin să-i cer scuze Tăticului și ce găsesc?
‎Îl voi răzbuna.
‎Nu mi-o lua în nume de rău.
‎E doar un sărut. Cel al morții.
‎Tak n-o să te ierte niciodată.
‎A fost polițist în trupele speciale.
‎E iubitul meu.
‎De ce?
‎Vrei să știi motivul?
‎Da.
‎Toată povestea sau pe scurt?
‎Toată povestea.
‎Acum 11 ani,
‎eram proaspăt polițist în Shinjuku, ‎pe strada 2.
‎Vă rog să verificați ‎un număr de înmatriculare…
‎Sergente! Individul ăla e înarmat.
‎- De unde naiba știi? ‎- Are un Tokarev.
‎Lasă fabulațiile, pifanule!
‎- Am văzut forma armei. ‎- Bagi mâna-n foc?
‎Nu-ți mai dau de băut!
‎N-ai cum. Nu te poți lua doar după ochi.
‎Da, domnule.
‎Peste două ore, au jefuit un supermarket.
‎Au ucis patru oameni cu un Tokarev.
‎M-ai chemat?
‎Ca să-ți împărtășesc secretul meu.
‎Am fost agent sub acoperire.
‎Când poliția a atacat Toshokai, ‎m-am dus la Cei Trei Kozu.
‎Le-am zis ‎că putem păcăli poliția și FBI-ul.
‎Le-am câștigat încrederea. ‎M-au numit pe loc cap.
‎Așa legături între oameni ‎nu vei găsi la autorități.
‎Frați cu inima deschisă ‎împotriva autorităților fără inimă.
‎Exact.
‎Acum m-ai ales pe mine.
‎- De ce? ‎- Ca să aflu cine ești de fapt.
‎Anai sigur avea să trimită ‎pe unul mai rău decât mine.
‎Deci știai. De când?
‎Am aflat chiar acum.
‎Nu eram sigur.
‎Ca o fată care rupe petale de floare.
‎Mă iubește… Nu mă iubește.
‎Ai eliminat echipa A?
‎Nu mai fi un câine!
‎Eliberează-te!
‎Întreaga lume poate fi a noastră.
‎Și întunericul e profund.
‎Cred că-s un câine turbat. ‎Știu doar să mușc.
‎Se pare că așa m-am născut.
‎- În plus… ‎- Ce?
‎Îmi plac elefanții.
‎- De ce n-ai tras la cap? ‎- Dar tu?
‎Unde e doamna N?
‎AM TERMINAT. MĂ RETRAG. N.
‎Emiri n-a dat niciun semn.
‎Am trimis un om. L-a găsit mort pe Toki. ‎Acum mă duc încolo.
‎- Tu ce faci? ‎- O rugăciune.
‎Mă îndop! Pe curând. ‎Sunt la Casa de Bambus.
‎Am o musafiră specială.
‎Grăbește-te!
‎Clip pentru Tak! ‎Spune ceva! Lasă un mesaj!
‎Vino iute sau o să-ți pară rău!
‎Un zeu asasinat.
‎CASA DE BAMBUS
‎Ce vrei, frate?
‎Cuvântul ăla atârnă greu.
‎Ce vrei, Muro?
‎Trei răspunsuri.
‎Și lasă vrăjeala!
‎Sigur.
‎Ești agent sub acoperire, Goro?
‎Da.
‎Cui îi pasă?
‎- Să ne întoarcem la ai noștri! ‎- S-au dus. Capii sunt morți.
‎Ce-am fost eu pentru Goro?
‎- Chiar vrei să știi? ‎- Nu prea.
‎Ai fost Regele Pădurii.
‎„Un preot se străduia să răpună un om ‎și, odată fapta săvârșită,
‎avea să piară curând și el.”
‎Nu pricep, dar sună mișto.
‎Am ajuns așa departe…
‎datorită ție.
‎Ultima întrebare.
‎- Pot să-l răzbun pe Tăticul? ‎- S-a terminat, Muro.
‎Ultima întrebare.
‎Ai zis-o deja pe ultima.
‎Pe cine alegi? Pe mine sau pe javra asta?
‎Eram Câine Turbat la început.
‎Sfârșesc Cerber.
‎CU UN AN ÎN URMĂ
‎- Facem sărutul morții. ‎- Da?
‎Am dreptate?
‎ORAȘUL BANGKOK
‎- S-o facem? ‎- Da? Sărutul morții.
‎- Pe buze. ‎- Nu se lasă.
‎Sărutul morții!
‎Băi!
‎- Ce dracului faci? ‎- Am închis acum o oră.
‎Ești japonez?
‎Ne faceți de rușine patria!
‎Uită-te la el!
‎Stați! Să ne calmăm ‎și să dăm gata mâncarea asta delicioasă!
‎Termină!
‎Nu-i de glumit cu ăsta!
‎Ce mă distrez!
‎- Te distrezi? ‎- Pe cinste!
‎Pe cinste…
‎Subtitrarea: Irina Para