- Повторете името си. - Алис Синклер.
Значи според вас това е зов за помощ.
- Не, казваме... - Или не сте сигурни?
Това са две различни неща, Алис.
Казваме, ако ме оставите да говоря,
че поради новия си курс и необичайния радиоконтакт,
има голяма вероятност полет KA29 да е в опасност.
Необичаен радиоконтакт?
Не отговарят, пилотът си противоречи в изказванията
и до момента, сега е 8:07 ч., това е всичко, което знаем.
Но е достатъчно тревожно.
- И да отнеса въпроса на по-високо ниво? - Да, това предлагаме.
- Ще звънна, ако имам въпроси. - Много разумно.
- Благодаря, Алис. - Моля.
- Къде е дежурният? - Натам.
Благодаря.
И така...
Трябва ми дежурният анализатор.
- Зара, в среща съм. - Виждам. Добро утро.
- Знаеш ли какво... - Кой е анализаторът ни?
В отпуск е.
- Тогава заместникът му... - Аз.
...да говори с Центъра за анализи и да се чуем или съберем.
Подозираме, че е отвлечен британски самолет,
който каца в Лондон след пет часа.
ИРАК
Никой не те пита.
- Важно е. - Все се месиш.
Сядай и не създавай проблеми.
- Добре ли сте? - Всичко е наред.
- Искате ли да говорите с някого? - Не, благодаря.
- Какво стана? - Очевидно не знам.
Тя му казва да си трае.
Той ще им навлече проблеми.
Какво иска да каже?
Че оръжията на похитителите не са истински.
Поеми дълбоко дъх
и издишай бавно през носа.
Бавно отвори очи.
Осъзнай спокойствието и тишината на света около теб.
Ако е вярно, всичко това може да приключи.
Виж ги, колко са? Петима?
Десетима срещу един. Може би повече, 20.
- Не е толкова просто, нали? - Може още сега да прекратим това.
Заради догадките на някакъв възрастен тип?
Питай го откъде знае.
- Тя не иска да говори. - Питай я.
Извинете.
- Това, което съпругът ви каза... - Забравете.
Но пътниците питат откъде е сигурен.
- Знае, защото... - Тихо!
Ти, тихо!
...беше в египетската армия 30 години.
Там редовно имаше работа с отвличания.
- Недей! Остави ме да говоря! - Защо вика?
Ти, какво става?
Е?
Той иска да прати съобщение на внуците си.
Не смята, че ще ги види отново.
Искахме да го успокоим и да му кажем,
че всички сме така.
По-тихо.
"Кингдъм 29" напуска Ирак и навлиза в небето над Турция.
Да кажем на Истанбул да питат пилота за промяната на курса.
Това е пилотът - Робин Алън. От старата школа е, "Катай Пасифик".
Лети с "Кингдъм" от над десет години, главно на дълги полети.
Знае, че това няма да остане незабелязано. Каква е целта им?
Занимавал се с отвличания от палестинските партизани.
- Те никога не ползвали бойни патрони. - Винаги халосни?
Халосните гърмят силно, но не раняват, защото нямат заряд.
Нямат... Как беше думата?
Нямат проектил.
Когато гръмна пистолетът в бизнес класата, нямаше пострадали и дупка в самолета.
Иначе щяхме да разберем, нали? Да се разхерметизираме.
Трябва да им пратим съобщение да търсят куршума.
Ако го намерят, поне ще знаем. Но ако не открият нищо...
- Чуй се само. - Може би възрастният мъж е прав.
Стига вече.
Спри.
- Спри се. - Защо?
Защото става нещо друго.
- Например? - Сигнализираме на земята.
Разговаряме със земята и показваме, че сме в беда.
- Кои ние? - Ние.
Ако оръжията не са истински, това може да свърши за нула време.
- И просто ще си гледаме филма. - Да, но са истински.
- Откъде знаеш? - Казвам ти, истински са.
- Откъде си сигурен? - Слушай, като ти казвам.
Ако искаш да подчиниш някого, постави се на тяхно място.
Разсъждавай като тях.
Ако искам да отвлечеш такъв голям самолет? Представяш ли си колко е трудно?
Как ще се чувстваш, ако ти кажа да го направиш с пистолет играчка, Хюго?
Ще ти кажа. Би ми отказал.
Би казал: "Трябва ми оръжие да се защитя, когато пътниците се разбунтуват".
Защото не си глупав. Ще си обмислил всичко.
Така че не се меси. Не се бъркай. За твое добро е.
Разбра ли?
- Ти ли ще ми кажеш какво да правя! - Не го прави.
Не ми е добре. Лошо ми е.
- Казва, че му е зле. - Колко зле?
- Ще повръщаш ли? - Май да.
Добре, води го.
Но не пускай водата в тоалетната и вратата да е отворена.
- Моля? - Ами ако ще повръща, искам да се уверя.
А ако ме занася, ще си има проблеми.
Още ли ти е зле?
Стига бе!
Край, изведи го.
Изведи го.
- Вземи я. - Давай.
Това ли беше? Жалка история.
Олекна ти, нали? Изпразни джобовете.
Глух ли си? Давай.
Чакам.
Сядай, мамка му, и гледай напред.
ТЪРСИ КУРШУМ НА ПОДА АКО НЯМА, ПУСНИ ЛАМПАТА
"Кингдъм 29", тук Истанбул, чувате ли?
"Кингдъм 29", тук РВД Истанбул.
Опитваме се да ви се обадим от пет минути. Чуваме ли се?
Оставих съобщение в бизнес класата. Да видим какво ще стане.
- Ти си глупак. - Аз ли?
Изложи ги на опасност.
Казва го човекът, който им върна пистолета.
Стани.
Добре де.
Идентифицирайте се.
- При всяко пресичане на граница... - "Кингдъм 29", тук Истанбул.
- ...ще става ето това. - Действай.
Идентифицирайте се.
Истанбул, добро утро. Тук "Кингдъм 29", чувам ви много добре.
"Кингдъм 29", курсът ви е 323 градуса.
Точно така. Поддържаме височина 10 360...
На 20 км встрани от курса си сте.
Точно така.
- Имаше силен страничен вятър, но сега... - Върнете се в трасето.
Това правя в момента, Истанбул. Извинявам се.
- Благодаря. Пожелавам лек полет. - Благодаря, Истанбул.
Насир? На чичо ти ще му трябва инсулинът. Иглите са в чантата.
Питай мюсюлманчето.
Не е мюсюлманин.
Извинявай, трябва ми нещо от багажа.
- Не може. - Само лекарства.
- Чичо ми е зле. - Не може, стой си на мястото.
Защо си такъв, човече? Багажът е ей там, можеш да го видиш.
- Да ме ядосаш ли искаш? Не. - Ще ти покажа.
Не мърдай оттук.
Какъв ти е проблемът? Виж го, трябва му лекарството.
Затваряй си устата.
Или ще го излекувам от раз.
Схващаш ли?
Не се шегувам.
Не знаеш с кого си имаш работа.
Влизайте тук.
Чуйте ме. Край на ходенето до тоалетна и на мотаенето.
Всички мируват или ще извадим чантата.
И тогава някой ще загази за назидание на другите.
- Каза, че няма да го правим. - Няма как.
Не, говорихме за това. Попитах те и ти ми даде думата си.
Налага се, в противен случай губим играта.
Какво правиш?
Попитах какво правиш.
- Очилата ми. Изпуснах ги. - Очила?
Връщай се и сядай.
Ще гръмна някого, кълна се.
Ако продължавате така, някой ще отнесе куршум.
Няма куршум.
Тя заплаши, че ще гръмне някого, но няма с какво.
Казах им,
ако не намерят нищо и са сигурни, да пуснат лампата за четене.
Не е достатъчно.
Лампата значи, че няма куршум. Халосни са. Това каза той.
Или просто не са го намерили.
- Има истина в това. - Не знаем.
Можем да спрем това.
Или да убием много хора.
ОСТАВАЩО ВРЕМЕ 04:40
Марша!
- Съжалявам, Елиът. Натоварена сутрин. - Спокойно. Лекция като всяка друга.
Само че не е. Събеседване за работа е.
Преподавала си това и преди. Ще се справиш, нали?
Да, благодаря.
ТУРЦИЯ
Добре, ето какво знаем дотук.
Трийсет и пет минути след излитането
пилотът изпраща зов за помощ на авиодиспечерите,
като казва, че е станал инцидент.
Седем минути по-късно пилотът се обажда, че проблемът е решен.
- Решен? - Фалшива тревога.
Отрекъл е да има проблем, бил сгрешил. Три минути след това
пътник изпраща съобщение, в което намеква за инцидент.
В иракското въздушно пространство самолетът започва да се отклонява...
- Извинявай, но откъде знаеш това? - И нямат интернет.
Информацията е от диспечерите в Персийския залив.
- А кой говори с тях? - Диспечерите в Суоник.
Всъщност, Алис, чуваме ли се?
Мисля, че е заглушена.
Съжалявам. Казвах, че има такива прецеденти.
Пилотите казват едно, а правят друго.
Летят на зигзаг, за да осъзнаят на земята, че има проблем.
Ще споделя екрана си.
Отклонили са се с три градуса заради вятъра.
Линията, която соча с курсора.
Но от Турция преди малко ни казаха,
че пилотът е върнал самолета в предначертания му курс.
Вижте накъде върви курсорът сега.
Възстановил е курса си?
Да, но вижте. Ъгълът на завръщане е твърде остър.
- Ако продължат по този курс... - Ще прави каквото казахте.
Ще лети на зигзаг.
Започва. Ето сега.
Корекцията е прекомерна.
Джина, къде е външният министър тази сутрин?
ОСТАВАЩО ВРЕМЕ 04:34
1К: НАЛОЖИ СЕ ДА СМЕНЯ КУРСА.
Какво е това?
Защо постоянно си вторачен в него? На кого пишеш?
На никого.
- Онлайн ли е? - Не.
С кого? Отговори ми.
- Това е пилотът! - Боже!
- По дяволите! - Пилотът! Глупави ли сте?
- Я повтори! - Казвам само да се замислите...
Спри.
- Пусни го! - Добре, ето.
- Сега. - Ето, пускам го.
Сега!
Спокойно.
Сядай. Гледай надолу и сядай.
Писна ми от глупостите ти. Да ти виждам ръцете в скута и не мърдай.
Ще те ударя по главата с дръжката на пистолета.
Ако се опиташ да ме спреш, тя ще натисне спусъка, разбра ли?
- Разбра ли ме? - Да.
Добре.
Мируваш.
Стой мирно и се усмихвай.
Сякаш искаш да те фрасна.
Сякаш си щастлив.
Хубаво се усмихни, приятелю.
Всички искаме да видим хубава усмивка! Нали?
Усмихни се!
Ха така! Кажи "зеле".
Давай, кажи го де.
Кажи "зеле" и те оставям на мира.
Кажи го, Сам Нелсън.
Зеле.
Точно така.
Изключете екраните.
Всички екрани до края на полета.
Казах ти. Ако бях аз, щях да те гръмна.
За назидание. Но той не може, нали? Ето за това говорех.
Млъкни, по дяволите!
За мен е удоволствие да ви представя изтъкнатия професор по физика
Марша Смит-Нелсън.
Благодаря, добро утро.
Преди месец с партньора ми излязохме от града за кратък отдих.
Синът ми, който е с една-две години по-малък от вас,
попита дали може да направи купон, докато ни няма.
Поех дълбоко дъх,
помислих и му позволих.
Като се върнахме, партньорът ми спря колата в края на пътя и каза:
"Може би не трябва да продължаваме напред. Апартаментът е добре.
Нищо не е счупено или откраднато.
Ако не се върнем, няма да видим щетите.
Сякаш няма такива".
Отговорих му така: "Ами ако няма щети?
Ако не се върнем, няма как да знаем това".
Като физици това на какво ни напомня?
Да?
- Котката на Шрьодингер? - Да.
Котката на Шрьодингер, където повече от едно неща може да са верни.
Може би всичко е наред.
Може би не е.
Може би положението е зле, както сме се опасявали.
Това е парадоксът. Проблемът, в който се озоваваме.
Докато не предприемем действия,
докато не разследваме, остава тази двойственост.
Само като проверим, ще предизвикаме съдбата.
Попитай го дали може да го докаже.
Да докаже, че са халосни патрони, или само предполага.
Юсуф, можеш ли да докажеш, че са халосни?
Мисля, че са халосни, но без да огледам оръжията,
как да съм сигурен?
Не е сигурен. Не и без да прегледа оръжията.
Ти ли търсиш куршума? Намерихме един патрон.
- Наистина ли? В бизнес класата? - Не, малко след излитането.
Едно момиче го намерило в тоалетната.
- Един от похитителите го взе. - Артър.
- Но го държаха в ръце. Беше у тях. - Артър.
Питай го дали ще разбере, ако види патрона.
Слушай, няма да оставя чичо ми да стане по-зле.
- Чуваш ли? - Какъв е проблемът?
Нека си вземе лекарството.
Не му говорете така.
Повишавате му тон и го настройвате срещу нас.
Чичо му умира.
Разбирам, но младият мъж е достатъчно напрегнат.
И за него е страшно.
Той прави две рисунки.
На нормален патрон - А, на халосен - Б.
Б - на халосен.
Трябва само да кажат кой от двата са видели.
Благодари му.
Благодарят ти.
Било и в негов интерес.
Стига толкова. Повече не замесвайте съпруга ми.
Чуй плана.
Външният министър идва.
Каза да се съберем тук, вместо да се съвещаваме при "Кобра".
Нямаме нужда от зрители.
На етажа да останат само необходимите служители.
И да се заемем с предложението на инспектор Гафор...
Да вземем полетния манифест. Изискала съм го.
И Лидия, моля те, намери човек за осъществяване на контакт с чужбина.
Ако бях румънец или унгарец, щях да се питам
защо пътнически самолет лети към страната ми и не отговаря.
- Нека да говорят с някого. - И какво ще им каже той?
Министрите са информирани и ще одобрим конкретни действия в следващите 30 минути.
Нека сме наясно. Този инцидент може да прерасне в международна трагедия.
Извинете ме.
Видя ли?
- Ще вземеш манифеста лично? - Да.
- Ще съм благодарен, ако го пратиш и на мен. - Не мога.
Мога да проверя пътниците.
Да видя кой е престъпник.
- Ние ще го направим. - Защо ми го казваш тогава?
- Първо има проблем, после няма. - Да не те ли известявам?
Просто те питам какво да правя с тази информация.
Имаш личен интерес, нали?
Да. Дай ми да помогна с нещо. Изпрати ми имената.
Зара, трябваш ни.
Зара, добър съм в работата си, няма да седя със скръстени ръце.
Даниъл, съжалявам. Трябва да затварям.
ИНТЕРНЕТ - ВКЛЮЧЕН
Оставете съобщение след сигнала.
Операцията започна.
Самолетът е под наш контрол. Вие сте на ход.
Ще го попитате ли?
Казах, че ще попитам, но знам какво ще каже. Стой там.
Минаха два часа и половина.
Досега трябваше да сме по местата си и да започнем сега.
Обади ли се?
Доволни ли са? Какво казаха?
Там е работата.
Включи се гласова поща.
Стюардесата иска да говори с теб.
Исках само да кажа, че по това време приготвяме храна.
- Може би няма да ни позволите. - Така е.
Разбирам, но правя това от 15 години. Хората ще огладнеят и ще става по-трудно.
Никой няма да яде.
Добре. Просто споменавам.
Само по една вода на всеки.
- От Букурещ се обадиха. - Пак ли?
Не бяха ядосани. Звучат като водещи на бинго.
- Не спират. - Ти не си ли като тях?
Да. Така научих.
Но ако не говорим с тях, това бързо ще ескалира.
Добре.
- Хайди. - Пълен манифест от "Кингдъм Еърлайнс".
Всички 216 имена минаха през базата данни на полицията.
Продължавай.
Само един е с тежки провинения. Опит за убийство, два въоръжени грабежа.
На свобода от няма и месец.
- Име? - Джонти Колинс. Място 37С.
Само един?
Не може да е само той. Сигурна ли си, че няма други?
Има хора с по-леки деяния. Мъж, шофирал доста пъти пиян.
Жена, опитала се да поеме вината вместо пияния си партньор.
Мъж, правил измами с ДДС.
- Всичко ли провери? - Да.
Във всички бази данни ли провери?
- Направих каквото поиска от мен. - Благодаря.
ОСТАВАЩО ВРЕМЕ 04:12
СТРОГО ПОВЕРИТЕЛНО МАНИФЕСТ НА КА29
ПОЛУЧАТЕЛ: ДАНИЪЛ О'ФАРЪЛ ТЕМА: МАНИФЕСТЪТ
ИЗПРАЩАНЕ НА ПРИКАЧЕН ФАЙЛ
Вода?
- Вода? - Да, моля.
Искате ли вода?
Вода?
- Нормална или газирана? - Вода? А за вас?
Дайте ми вода, моля.
Вода? Ето, госпожо.
- Вода? - Свали масичката.
Моля?
Нормална, газирана?
Няма нужда.
Кое от двете видя?
Ако е А, нищо не прави. Ако е Б и си сигурна,
светни лампата.
Няма нужда.
Ето ви.
- Вземете една. - Благодаря. Вода?
Някой иска ли вода?
А? Б?
Да, за мен.
Вода?
- Няма да вървя пеш. - Добре.
Да вземем колела.
Връщам си думите назад. И за отвлечен самолет не бих го направил.
- Това ли мислят, че е станало? - Все повече.
- Да извикаме полицейски ескорт? - Кога ще дойде?
След 15-20 минути.
- А ако вървим пеша? - Ще ни отнеме 10-15 минути.
Добре.
Ела.
Артър?
Вода, господине?
Мисля, че е достатъчно светло.
Няма нужда от лампа за четене. Не и посред бял ден.
Да я изгасим ли?
Сигурна ли си?
Да, всички сме сигурни. Нали, момичета?
Какво стана?
Суматохата там.
Съжалявам, една пътничка плачеше.
Едно момиче на 23В.
Б - халосни.
Кажи му, че е бил прав. Това променя всичко.
Даниъл.
Проверих всичките 216 имена. Само едно лице има сериозни провинения.
Да, знам. Колинс.
Колинс. Но чуй друго. Пет от имената изобщо не излизат.
Петима на онзи самолет не излизат в никоя национална база данни.
Паспортите някак са валидни.
Но петимата, които ти пратих,
не съществуват.
- Лидия? - Трябва да затварям.
Това са нашите похитители.
Ако всички пътници знаеха това, щяхме да се справим с тези още сега.
Не, трябва да сме разумни.
Не бива да става меле. Ще действаме само аз и ти.
- Не бива да излагаме другите на риск. - Само двамата?
Ти даваше зор. Ако искаш да участваш, сега е моментът.
Ще отделим най-уязвимия сред тях.
Хващаме го, проверяваме пистолета му и към следващия.
Боже. Добре.
Възрастният най-отзад надзирава най-много пътници.
Няма никой от другата страна. Изолиран е. Стигнем ли до него, ще го озаптим.
- Трябва ми лекарството му. - Недей, сядай.
Върни се.
- Трябва да взема нещо. - Сядай.
- Само секунда. - Какво казах?
- Само да го взема. - Какво казах?
Гледай напред.
- Какво става? - Не знам, не виждам.
Казах ти, мамка му! Повече не го прави!
- Боже, заради тях ще ни убият. - Не говори така.
- Какво правят? - Сядай, Лизи.
Не говори така пред децата.
По дяволите.
- Там се развилняха. - Това е шансът ни.
Не мисля, че ще мога. Не мога да го направя.
Ще ти е за урок! Не пипай!
Сядай.
Спокойно. Слушай татко си.
Запазете спокойствие. Тихо.
Какво правиш?
По дяволите.
Млък, мамка му!
Сядайте! Сядайте, мамка му! Долу!
Млъквайте, мамка му!
Гледай напред.
Къде е той? Къде е?
Сядайте и мълчете!
Млъквайте!
Не ме пробвайте!
Запазете спокойствие!
Сядай си на мястото!
Сядай си.
Успокойте се!
Излез.
Не ставай!
- Какво има? - Къде е тя? Другото ти дете.
- Лизи я няма. - Момиченцето е изчезнало.
- Стани. - Лизи!
- Лизи! Помогнете да я намерим! - Виждали ли сте дъщеря ми?
Махай се оттук.
Знаем, че са халосни.
- Тя е ей толкова малка. - На шест години.
- Лизи! - Покажи се!
- Лизи! Хайде, миличка. - Сядайте.
Лизи!
Гледайте напред.
Давай, натисни спусъка.
Превод на субтитрите Катина Николова