Pardon, vaše jméno?
Alice Sinclairová.
Takže tvrdíte, že je to potvrzené nouzové volání?
- Ne. My... - Nebo si nejste jisti?
Protože to jsou dvě odlišné věci.
Když mě necháte domluvit...
S ohledem na změnu kurzu a neobvyklou komunikaci
je velmi pravděpodobné, že let KA29 je v ohrožení.
Neobvyklou komunikaci?
Nereagování, rozporuplná hlášení pilota,
což je vše, co teď v 8:07 máme.
Ale k obavám to stačí.
Dobře, takže mám to nahlásit výš?
To doporučujeme.
Ozvu se s dotazy.
To je rozumné.
Dobře. Díky, Alice.
Není zač.
- Kde je vedoucí? - Tamhle.
Díky.
Dobře...
Chci mluvit s ředitelem JTAC.
- Mám jednání. - To vidím.
- Dobré ráno. - Dobré.
- Víš vůbec, cos právě... - Ředitel JTAC?
- Je na otcovské dovolené. - Aha. Jeho zástupce...
- Já. - ...musí kontak...
Musíš kontaktovat kolegy v JTAC a domluvit hovor nebo poradu.
Jde o možný únos britského dopravního letadla,
které za pět hodin přistane v Londýně.
IRÁK
Nikoho to nezajímá.
- Je to důležité. - Všechno řešíš.
Seď a nedělej problémy.
- Hej. Všechno v pořádku? - Ano, v pořádku.
Chcete o něčem mluvit?
Ne. O ničem. Díky.
- O co šlo? - Nevím.
Chtěla, aby mlčel.
Že to, co říkal, je dostane do maléru.
A co říkal?
Řekl, že zbraně těch únosců nejsou opravdové.
ÚNOS LETADLA
Hluboký nádech.
Pomalu vydechněte nosem.
Teď pomalu otevřete oči.
Vnímejte ten mír a klid kolem vás.
Pokud je to pravda, může být po všem.
Když to vezmu podle čísel... Kolik jich je? Pět?
To je deset na jednoho. Víc, dvacet.
To není tak jednoduché.
Můžeme to ukončit. Hned.
Proč? Kvůli domněnce nějakého staříka? Proto?
Zeptejte se, jak to ví.
- Ona nechce mluvit. - Zeptejte se.
Promiňte.
- To, co váš manžel řekl... - Zapomeňte na to.
Ale ostatní cestující zajímá, jak to ví.
- Ví to, protože... - Ticho!
Mlč!
Sloužil 30 let v egyptské armádě.
A s řešením únosů má bohaté zkušenosti.
- Ne! Nech mě mluvit! - Proč křičí?
Vy. Co máte za problém?
Tak co?
Chce poslat...
zprávu svým vnoučatům.
Bojí se, že už je neuvidí.
Jen jsme se ho snažili utěšit a říct mu,
že jsme na tom stejně.
Buďte zticha.
Opustili severní Irák a vstoupili do tureckého prostoru.
Ať Istanbul znovu kontaktuje pilota kvůli změně trasy.
Toto je ten pilot, Robin Allen.
Stará škola, typ Cathay Pacific.
Pro Kingdom pracuje víc než deset let. Létá hlavně dlouhé trasy.
- Tak zkušený pilot ví, že si všimneme. - Jo.
Tak o co jim sakra jde?
TRASA 323
Říká, že co se týče únosů, má zkušenost s lidmi z OOP,
- kteří nikdy nepoužívali ostré náboje. - Pokaždé slepé?
Slepé dělají rámus.
Drží lidi v šachu,
ale neublíží, protože to není opravdový náboj.
Žádný... Jak se tomu říká?
Chybí projektil.
Ten výstřel v obchodní třídě... Nikoho nezranil, nikde ani díra v letadle.
Jinak bychom to poznali, ne? Došlo by ke ztrátě tlaku.
Musíme dozadu poslat vzkaz, aby se mrkli po náboji.
Když ho najdou, aspoň to budeme vědět.
Když ale žádný náboj nenajdou...
- Poslouchejte se. - Třeba má ten muž pravdu.
Přestaňte.
Nechte toho.
- Hej, přestaňte. - Proč?
Máme tu rozehrané další věci.
- Jaké? - Vysíláme lidem na zemi signály.
Snažíme se jim dát vědět, že máme problémy.
My? Kdo my?
My.
Hele, jestli jsou ty zbraně falešné, tohle celé může brzy skončit.
- Jak jste řekl, můžeme si užít film. - Jo, ale jsou opravdové.
- Jak to můžete vědět? - Říkám, že jsou.
- Jak to můžete vědět? - Poslouchejte.
Pokud chcete na někoho vyzrát, musíte se vžít do jeho kůže.
Musíte myslet jako on.
Co kdybych vás donutil unést velké letadlo?
Víte, jak náročné by to bylo?
A co kdybych chtěl, abyste na to šel s dětskou pistolkou?
Co byste na to řekl?
Já vám to povím. Odmítl byste.
Řekl byste: „Potřebuju zbraň na ochranu, kdyby se cestující vzbouřili.“
Protože nejste hloupý. Promyslel byste to.
- Tak to nechte být. - Ale...
Ne, nepleťte se do toho. Kvůli své bezpečnosti.
Rozumíte?
Blbost. Vy tu nerozhodujete. Nikdo vás nezvolil.
Nedělejte to. Ne...
Necítím se dobře. Je mi zle.
Prý je mu zle.
Jak zle?
Budete zvracet? To naznačujete?
Asi ano.
Dobře. Odveďte ho.
Ale nesplachujte. A dveře nechte otevřené.
Prosím?
No, jestli bude zvracet, chci to vidět.
A jestli kecá, tak má další problém.
Pořád je vám zle?
Doprčic.
Tak dost. Odveďte ho.
Vstaňte! Odveďte ho!
- Seberte to. - Jo.
To je všechno? Směšný.
Lepší?
Ukažte kapsy.
Jste hluchej? No tak.
Já čekám.
Tak.
Posaďte se a dívejte se kurva před sebe.
HLEDEJTE NÁBOJ ŽÁDNÝ NÁBOJ, ZAPNĚTE SVĚTLO
Kingdom 2-9, tady Istanbul.
Kingdom 2-9, tady středisko v Istanbulu.
Snažíme se s vámi spojit už pět minut. Slyšíte?
Doručil jsem vzkaz do obchodní třídy. Uvidíme, co z toho bude.
Jste hlupák.
Já jsem hlupák?
Ohrozil jste je.
Tvrdí ten, který únoscům vrátil jejich zbraň?
Vztyk.
Dobře, dobře.
Kingdom 2-9, ozvěte se.
Co jsem říkal? Při přeletu hranic...
Tady středisko Istanbul.
- Bude se to opakovat. - Vyřiďte to.
- Ist... - Identifikujte se.
Dobré ráno, Istanbule. Tady Kingdom 2-9, slyším vás jasně.
Kingdom 2-9, vidím kurz 323 stupňů.
Potvrzuji. Udržujeme výšku 34 000...
Letíte o 12 mil mimo dráhu letu.
Ano. Správně.
Bojovali jsme s bočním větrem, ale teď...
Zpět na dráhu dva.
Provedu, Istanbule. Omlouvám se.
Děkuji, Kingdom 2-9. Přeji vám šťastný let.
Díky, Istanbule.
Násire? Tvůj strýc potřebuje inzulin.
Jehly jsou v tašce.
Požádej toho muslimského hocha.
To není muslim.
Promiňte, potřebuju něco ze skříňky.
- Ne. - Jen... Jen taštičku s léky.
- Strýc je nemocný. - Ne. Zůstaňte sedět.
Co vám to udělá? Ta skříňka je přímo tamhle. Vidíte ji.
Chcete mě vytočit?
- Ne. - Ukážu vám ji.
- Je to... - Zůstaň kurva sedět.
Co máte za problém? Vidíte, že potřebuje léky.
Radši sklapni.
Nebo do něj vpravím úplně jiný lék.
Rozumíš?
Věř mi.
Netušíš, s kým máš tu čest.
Dovnitř, oba.
Poslouchejte.
Žádný pauzy na záchod, žádný hovadiny.
Zůstanou sedět, jinak se vrátíme na metu.
A někoho exemplárně potrestáme. Jasný?
Ne, seďte.
- Na to nemělo dojít. - Nejde to jinak.
Ne, probírali jsme to.
Chtěl jsem, abys mi to slíbil.
Musíme to udělat, nebo to projedeme.
Co děláte?
Moje brýle. Ztratila jsem brýle.
Brýle?
Na místo. Běžte.
Přísahám, že to někdo odnese, jasný?
Jen tak dál, a někdo schytá kulku.
Náboj není.
Řekla: „Někdo schytá kulku.“ Ale není čím.
Dal jsem jim pokyn, že pokud nic nenajdou a budou si jisti,
ať zapnou světlo.
To nestačí.
Zapnuté světlo, žádný náboj. A to znamená slepé. Tak to řekl.
Nebo se ten náboj jen nenašel.
- Mám pravdu. - To nevíme.
Můžeme to ukončit.
Nebo zavinit smrt spousty lidí.
ČAS DO CÍLE
Marsho!
PŘEDNÁŠKY HOSTŮ PRINCIPY KVANTOVÉ MECHANIKY
Promiň, Elliote. Rušné ráno.
To nic. Ber to jako běžnou přednášku.
Až na to, že je to pracovní pohovor.
Přece už jsi to učila, takže dnes to nebude nic nového. Dobře?
Jo, díky.
TURECKO
Takže zatím víme toto.
Pětatřicet minut po startu pilot kontaktoval středisko řízení letů
a nahlásil potvrzený bezpečnostní incident.
O sedm minut později
se pilot ozval znovu s tím, že problém byl vyřešen.
- Vyřešen? - Falešný poplach.
Popřel jakýkoli problém. Jeho pochybení.
Tři minuty poté
jeden z cestujících poslal textovku, a znovu tak vyvolal podezření.
Po vstupu do iráckého vzdušného prostoru se letadlo záhadně začalo odklánět...
Promiňte. Odkud to víte?
A internet nefunguje.
Jsou to informace od dispečerů ze Zálivu.
- Kdo s nimi komunikuje? - Středisko ve Swanicku.
Vlastně... Alice, jste tam?
Alice má nejspíš vypnutý zvuk.
Pardon.
Říkala jsem, že pro tyto situace existují precedenty.
Piloti tvrdí jednu věc, přitom ale jednají jinak.
Kličkují, aby nás upozornili na problém.
Nasdílím vám svoji obrazovku.
Byli o tři stupně mimo kvůli počasí.
Tam, kde ukazuje kurzor.
Ale středisko v Turecku nám sdělilo, že pilot uvedl letadlo na původní trasu.
Pokud vidíte, kde je můj kurzor teď...
Letí ve správném kurzu?
Ano, ale podívejte. Úhel jejich návratu je příliš ostrý.
Pokud poletí ve stejném kurzu...
Bude to, jak jste říkala.
Budou kličkovat.
Teď, podívejte.
To je rozhodně přehnaná korekce.
Gino, kde je dnes ráno ministryně zahraničí?
ČAS DO CÍLE
NAPIŠTE ZPRÁVU
1K: MUSEL JSEM ZMĚNIT KURZ
Co je to?
Co vás na tom pořád tak fascinuje?
Komu píšete?
Co? Nikomu.
CHAT S PROTIHRÁČEM
- Je to online? - Ne.
No tak. Odpovězte.
- Ježíši! - Hej! Je to pilot.
- Kruci. - Pilot!
To jste tak hloupí?
- Cos to řekl? - Jen říkám,
abyste přemýšleli...
Ne.
- Pusť ho! - Tak jo. Dobře.
- Hned. - Vždyť jo, pouštím ho.
Hned!
Dobře.
Tak jo, dolů.
Dívej se dolů a zůstaň sedět. Už mám těch tvých hovadin dost.
Ruce do klína, ať je vidím, a ani se nehni.
Vezmu tě po hlavě svou pistolí.
Pokud se mě pokusíš zastavit nebo uhneš,
ona zmáčkne spoušť. Rozumíš?
- Rozumíš? - Ano.
Dobře.
Nehýbej se.
Nehýbej se a usměj se.
Jako že tu ránu chceš.
Že jsi šťastný.
To není pořádný úsměv.
Všichni chceme vidět hezký úsměv!
Že ano?
Úsměv!
To je ono. Řekni „sýr“.
Řekni to. No tak.
Řekni „sýr“ a tohle celé skončí.
Řekni to, Same Nelsone.
Sýr.
To je ono.
Vypnout obrazovky.
Po zbytek letu.
Co jsem říkal?
Být jím, už bych vás střelil.
Chtěl vás potrestat, ale nemůže.
- Hugo... - Přesně o tom jsem mluvil.
Držte kurva hubu.
S potěšením vám představuji vysoce uznávanou profesorku fyziky
Marshu Smith-Nelsonovou.
Děkuji. Dobré ráno.
Asi před měsícem jsem s partnerem vyrazila na dovolenou.
Můj syn, který je o rok dva mladší než vy,
se zeptal, jestli smí mezitím uspořádat párty.
Zhluboka jsem se nadechla,
popřemýšlela o tom a souhlasila.
Po návratu z výletu partner zastavil na konci ulice a řekl:
„Možná bychom neměli jet dál. Teď je byt v pořádku.
Nenese známky poškození. Nic nechybí.
Když tam nepůjdeme, neodhalíme škody.
Bude to, jako by neexistovaly.“
Já odpověděla: „Co když žádné škody nejsou?
Když tam nepůjdeme, tak neodhalíme ani to.“
Co nám to coby fyzikům připomíná?
Ano?
- Schrödingerovu kočku? - Ano.
Schrödingerova kočka. Jev, kdy může být pravdivá více než jedna věc.
Možná je vše v pořádku.
Možná ne.
Možná je to opravdu tak zlé, jak jsme s obavami očekávali.
To je ten paradox. To je ten problém, kterému čelíme.
Dokud něco nepodnikneme,
dokud se nepřesvědčíme, zůstává dvojí možnost.
Je to pouze naše jednání, co vede ruku přírody.
Hej.
Zeptejte se... Zeptejte se, jestli to může dokázat.
Že jsou slepé. Jestli to může dokázat, nebo jen hádá.
Júsufe.
Můžete dokázat, že jsou slepé?
Myslím si, že jsou slepé, ale pokud si ty zbraně neprohlédnu,
nemohu si být jistý.
Prý nemá jistotu. Ne pokud si ty zbraně neprohlédne.
Hej, to vy hledáte ten náboj?
Jeden jsme našli.
Ano? V obchodní třídě?
Ne, krátce po startu.
Dívky v turistické ho našly na toaletě.
- Jeden z únosců si ho vzal. - Arthure.
Ale ty dívky ho držely v rukou.
- Byl tam. - Arthure.
Zeptejte se, jestli by pomohlo vědět, jak vypadá.
Hele, nebudu tu sedět a dívat se, jak je strýci špatně.
- Slyšíte? - Co máte za problém?
Prosím, dovolte mu vzít si ty léky.
Takhle s ním nemluvte. Vy všichni.
Zvyšujete hlas. Provokujete ho.
Jeho strýc umírá.
To chápu, ale ten mladík je už takhle dost nervózní.
Pro něj je to taky těžké.
Kreslí dva obrázky.
Na obrázku A je normální náboj. Na obrázku B je slepý.
B je slepý.
Kdo ho viděl, musí označit, který to byl.
Poděkujte mu.
Děkují vám.
Je to i v jeho zájmu.
To už stačí. Pak z toho manžela vynecháte.
Dobře. Plán je následující.
Fajn. Ministryně už jede.
Máme zůstat tady a neztrácet čas přesunem do COBRY.
Dobře. V tom případě připomínám, že tohle není divácký sport.
Veškerý postradatelný personál ať prosím odejde.
A držme se návrhu detektiva Gahfoorové, tedy...
Získat seznam cestujících. Jo, už jsem volala.
Lydie, dívám se na vás...
Vyhledáme prostředníka pro zahraniční kontakt.
Být Rumun nebo Maďar, zajímalo by mě,
proč se ke mně blíží dopravní letadlo, které nereaguje.
Někoho jim zajistíme.
A co jim dotyčný řekne?
Ministři byli informováni
a během příštích 30 minut schválíme postup.
Řekněme si to jasně.
Nese to znaky mezinárodní tragédie.
Omluvte mě.
Mělo by...
Spustils lavinu.
- Budeš mít ten seznam osobně? - Ano.
Dobře, kdybys mi ho mohla přeposlat... Byl bych ti vděčný.
- Tumáš, Dane. - Víš, že to nemůžu.
Projedu jména databází.
- Danieli. - Zjistím, kdo má záznam.
To uděláme tak či tak.
Tak proč mi to všechno říkáš? Nejdřív jsi to vyvrátila, teď...
Nemám ti říkat nic?
Jen se ptám, co mám s těmi informacemi dělat.
Máš na tom osobní zájem, ne?
Ano. Tak mi dovol něco udělat.
Pošli mi ta jména.
Zahro, potřebujeme tě.
V tom, co dělám, jsem dobrý. Nebudu tu nečinně sedět.
Hele, Danieli, omlouvám se. Musím končit.
WI-FI ZAPNUTO
ZAHÁJIT VOLÁNÍ PŘES WI-FI...
PŘIPOJENO
Zanechte prosím vzkaz.
Operace zahájena.
Letadlo je pod kontrolou. Jste na tahu.
Ne.
Zeptáte se ho?
Řekla jsem, že se zeptám, ale vím, co řekne.
Zůstaňte tady.
Letíme dvě a půl hodiny.
Doteď bychom seděli na místech. Teď bychom to celé spustili.
Takže jsi jim volal?
A? Jsou spokojení? Co říkali?
O to jde.
Spadlo to do schránky.
Ta letuška si chce promluvit.
Jen jsem chtěla říct, že teď bychom podávali občerstvení.
Nejspíš to po nás nechcete.
- Ne. - Dobře.
Chápu, ale tuhle práci dělám už 15 let. Čím větší hlad a žízeň, tím to bude horší.
Nikdo nebude jíst. Jasný?
Dobře. Jen jsem to chtěla říct.
Vodu. Jednu lahev pro každého. Víc nic.
Právě volali z Bukurešti.
Zase?
Nebyli rozčilení. Jsou jako vyvolávači binga.
- Jedou dál. - Nejste jednou z nich?
Ano. A proto to vím.
Když s nimi nepromluvíme, vystupňuje se to.
Dobře.
Heidi.
Seznam cestujících od Kingdom Airlines, všech 216 jmen jsme projeli databází.
Pokračuj.
Jen jeden trestaný.
Pokus o vraždu, dvě ozbrojené loupeže. Propustili ho před třemi týdny.
- Jméno? - Collins. Jonty Collins. Sedadlo 37C.
Jeden? To je všechno?
Do veřejnosti vkládáme méně víry, ne? Nikdo jiný? Určitě?
Jen pár menších obvinění.
Jeden opakovaně řídil v opilosti.
Žena na sebe chtěla vzít vinu za partnerovo řízení v opilosti.
Jeden se dopustil daňového podvodu.
- Prověřilas všechno? - Ano.
Seznam sledovaných, databáze. Prošla jsi je?
- Udělala jsem, cos chtěla. - Dobře. Děkuju.
ČAS DO CÍLE
PŘÍSNĚ TAJNÉ SEZNAM CESTUJÍCÍCH KA29
PŘEDMĚT: SEZNAM CESTUJÍCÍCH KA29
PŘILOŽENÉ SOUBORY (ŠIFROVANÉ) ODESLAT
Vodu?
- Vodu? - Ano, prosím.
Vodu?
Chcete vodu?
Vodu?
- Neperlivou, perlivou? - Vodu? A vy?
Vodu, prosím. Vezmu si.
- Vodu? - Ano.
Vodu?
Vodu? Vezměte si.
- Vodu? - Stolek.
Pardon?
Neperlivou, perlivou?
- Vodu? - Nechci.
- Který to byl? - Vodu?
Jestli A, nic nedělej.
Jestli B, a jsi si jistá...
Nechci.
...zapni světlo.
Nechci vodu.
Prosím. Vezměte si.
- Prosím. - Díky.
Vodu?
Chce někdo vodu?
Ano, vezmu si.
Vodu?
- Pěšky nejdu. - Ne.
Můžeme si půjčit kolo.
Ne, jistě. Beru to zpět. Za to žádný únos nestojí.
Vážně si myslí, že jde o únos?
Čím dál víc.
- Policejní eskorta? - Za jak dlouho dorazí?
- Patnáct dvacet minut. - A když půjdeme pěšky?
Deset patnáct?
Dobře. Jo.
Pojď.
Arthure?
Vodu? Vodu, pane?
Všichni vidíme, co se tu děje, ne?
Světlo není potřeba.
Ne uprostřed dne.
Zhasneme ho?
Jste si jistá?
Jo. Jsme si jisté.
Že jo, holky?
O co šlo?
Ten pohyb tam vzadu.
Pardon, jedna cestující plakala.
Dívka na 23B.
B jsou slepé.
Řekněte mu, že měl pravdu. To mění celou situaci.
VÝSLEDKY HLEDÁNÍ
Danieli.
Všech 216 jmen jsem projel databází.
Jen jedno jméno má závažný trestní záznam.
- Ano, já vím. Collins. - Collins. Ještě něco.
Pět jmen jsem vůbec nenašel.
Pět cestujících není v žádné národní databázi.
Pasy jsou platné.
Ale těch pět lidí, co posílám...
neexistuje.
PŘIJATÝ E-MAIL
- Lydie? - Musím končit.
To je ono. To jsou naši únosci.
Když to budou cestující vědět, mohli bychom únosce hned zneškodnit.
Ne, musíme být chytří.
Nemůžeme je dostat do roztržky. Jsme v tom jen vy a já.
Nesmíme ohrozit ostatní cestující.
Počkat. Cože? Vy a já?
- To vy jste to chtěl. - Já vím, ale...
Chcete se na všem podílet...
- Chtěl jsem... - ...takže to uděláme teď hned.
Jednoho odřízneme, toho nejzranitelnějšího.
Přemůžeme ho, prohlédneme zbraň a půjdeme na dalšího.
Bože. Dobře.
Ten starý vzadu hlídá nejvíc cestujících.
Na druhé straně nikdo není. Je tam sám.
Dostaneme se tam a sejmeme ho.
Jen vezmu jeho léky.
- Jen... - Ne. Seď.
Na místo.
- Jen si vezmu... - Zpátky na místo.
- Vteřinku. - Co jsem řekl?
- Už to skoro mám. - Co jsem řekl?
Dívejte se dopředu. Seďte.
- Vidíte tam? Co se děje? - Nevím. Nic nevidím.
Co jsem kurva řekl?
- Ať se to neopakuje! - Bože.
- Ještě nás kvůli nim zabijí. - Proč to říkáte?
- Co dělají? - Posaď se, Lizzy.
Takové věci před dětmi neříkejte.
- Do hajzlu. - Dám ti lekci.
- Začíná se to zvrhávat. - Teď máme šanci.
Já asi nemůžu...
Asi to nezvládnu.
Teď dostaneš lekci.
Nesahej na to!
Sednout!
To nic, zlatíčko. Poslouchej tatínka, ano?
Klid. Jen klid! Buďte zticha.
- Co děláte? - Jo.
Dobře. Dobře.
- Sednout! - Pusťte.
Tak jo.
Do hajzlu.
Nechte ho být!
...protože já se z téhle uličky nehnu.
Držte huby!
Nezkoušej mě, jasný? Nehraj si se mnou!
Nikdo z vás...
Sednout! Vy, sedněte si! Sednout!
Sednout!
Všichni držte huby!
Dopředu.
Kde je? Kde je?
Ne... Zůstaňte sedět! Ticho!
Ticho!
Neserte mě!
Buďte zticha!
Vrať se na svý místo!
Zpátky na místo.
Všichni se uklidněte!
Běžte.
Zůstaň dole!
- Co je? - Kde je? Vaše malá. Kde je?
- Lizzy je pryč. - Ztratila se holčička.
- Podívej se po ní.
- Lizzy! - Lizzy?
- Pomozte mi! - Neviděli jste mou dceru?
- Vypadněte odsud. - Lizzy!
Lizzy. Holčička. Lizzy.
Víme, že jsou slepé.
- Je asi takhle vysoká. - Asi šestiletá.
- Lizzy! - Lizzy! Vylez!
- Lizzy! No tak, zlato. - Dolů.
Lizzy!
- Lizzy! - Lizzy. Zlato?
Dívejte se dopředu.
Do toho. Stiskněte spoušť.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová