Ja, säg ditt namn igen. Ursäkta.
Alice Sinclair.
Så, Alice, menar du att det är ett klart nödmeddelande...
- Nej, vi menar... - ...eller att ni inte är säkra?
För det är två väldigt olika saker.
Vi menar, om jag får tala till punkt,
att på grund av dess kursändring och ovanliga kommunikationer
är det mycket troligt att flyg KA29 är i fara.
Ovanliga kommunikationer?
Underlåtenhet att svara, motsägelsefulla yttranden av piloten,
och just nu, kl 08:07, är det allt vi vet.
Men det räcker för att oroa oss.
Jaha, så, jag bör gå till högsta ort?
Det är vårt förslag.
De får gå till dig med frågor.
Också mycket förståndigt.
Okej. Tack, Alice.
Ingen orsak.
- Var är tjänstgörande chef? - Rakt fram.
Tack.
Okej, så...
Jag vill prata med tjänstgörande chef.
- Zahra, jag sitter i möte. - Jag ser det.
- God morgon. - God morgon.
- Fattar du vad du just har... - Vår antiterrorismchef?
Han har pappaledigt.
Då måste ställföreträdande...
- Jag. - ...tala...
...med sina kollegor i JTAC. Ordna ett möte.
Vi har en misstänkt kapning av ett brittiskt passagerarplan
som ska landa i London om fem timmar.
IRAK
Ingen lyssnar.
- Det är viktigt. - Du lägger dig i.
Sätt dig. Skapa inte problem.
Hallå. Är allt okej?
Allt är okej.
Är det nåt du vill prata om?
Nej. Inte prata. Tack.
- Vad var det där om? - Vet inte.
Hon säger åt honom att vara tyst.
Det han säger skapar problem för dem.
Vad säger han?
Att pistolerna som kaparna använder är attrapper.
Andas in djupt...
...och andas sakta ut genom näsan.
Öppna ögonen sakta.
Slappna av och känn friden i världen som omger dig.
Om det han säger är sant, kan det här vara över.
Om man räknar numerärt. Är de typ fem?
Det blir tio mot en. Snarare 20.
Så enkelt är det inte.
Vi kan göra slut på det här. Nu.
Grundat på vad? Nån gamlings aning?
Fråga hur han vet.
- Hon vill inte säga nåt. - Fråga henne.
Ursäkta mig.
- Det din man sa... - Glöm det.
Men de andra passagerarna frågar hur han vet.
- Han vet för att... - Tyst!
Tyst!
...han var i den egyptiska armén i trettio år.
Han hade jämt med flygkapningar att göra.
Nej!
Du där. Vad är det?
Nå?
Han vill få...
...ett budskap till sina barnbarn.
Han tror inte att han får återse dem.
Vi försöker trösta honom och säga att, du vet...
...det är likadant för oss alla.
Var tysta.
Kingdom 2-9 lämnar norra Irak och går in på turkiskt luftrum.
Be Istanbul anropa piloten en gång till om kursändringen.
Det här är vår pilot, Robin Allen.
Rutinerad, mest Sydostasien.
Han har flugit för Kingdom i över tio år. Mest långflygningar.
Erfaren nog att veta att det här kommer att märkas.
Ja.
Så vad tusan håller de på med?
Han säger att i kapningarna av PLO och andra,
använde de aldrig skarpa skott.
Alltid lösa skott?
Lösa skott smäller bra.
De håller folk i schack,
men de gör ingen skada, för det finns ingen kula.
Ingen... Vad heter det på engelska?
Ingen projektil.
Skottet som avfyrades i första klass,
ingen blev sårad, inget hål i planet, ingenting.
Annars skulle vi väl veta det? Vi skulle tappa tryck.
Vi måste be dem där bak att leta efter kulan.
Om de hittar den, så vet vi i alla fall. Men...
Men om inte, om det inte finns en kula...
- Hör du vad du själv säger? - Gamlingen kan ha rätt.
Sluta, bara.
Sluta.
- Sluta. - Varför?
För det pågår annat också.
- Som vadå? - Vi signalerar till marken.
Vi talar om för dem att vi har problem.
Vi? Vilka är vi?
Vi.
Om pistolerna är attrapper, kan det här vara över på ett ögonblick.
Som du sa, vi kan njuta av filmen.
Sant, men pistolerna är verkliga.
- Hur vet du det? - De är verkliga, jag lovar.
- Hur kan du veta det? - Lyssna på mig.
Om man vill få överhanden över nån måste man sätta sig i hans situation.
Man måste tänka som han tänker.
Anta att jag tvingade dig att kapa ett sånt stort plan?
Fatta hur skrämmande det skulle vara?
Och hur skulle du känna dig om jag sa åt dig att använda leksakspistol?
Vad skulle du säga, Hugo?
Nå? Det kan jag tala om. Du skulle säga "nej".
Du skulle säga: "Jag behöver en pistol som skydd ifall passagerarna gör motstånd."
För du är inte dum. Du skulle tänka igenom saken.
- Så du backar ur, okej? - Men...
Nej, du backar ur för din egen säkerhet.
Förstår du?
Fan heller. Ingen har valt dig att bestämma vad som ska göras.
Gör det inte.
Jag mår dåligt. Jag mår illa.
Han mår illa, säger han.
Hur illa?
Ska du spy? Är det vad du menar?
Jag tror det.
Okej. Ta med honom.
Men spola inte toan. Lämna dörren öppen.
Ursäkta?
Om han ska spy, vill jag se det.
Och om han fejkar, har han skaffat sig nya problem.
Mår du fortfarande illa?
Lägg av.
Tiden är ute. Hämta honom.
Upp! Få ut honom!
- Hämta den. - Ja, gör det.
Inget mer? Patetiskt.
Mår du bättre nu, va?
Töm fickorna.
Är du döv? Gör det.
Jag väntar.
Okej.
Sitt ner, för fan, och blicken framåt.
KOLLA GOLVET EFTER KULA INGEN KULA, VÄND OCH LÄS
Kingdom 2-9, Istanbul här. Hör ni oss?
Kingdom 2-9, flygkontrollen i Istanbul här.
Vi har försökt kontakta er i fem minuter. Hör ni oss?
Jag lyckades få ett meddelande till 1:a klass. Få se vad som händer.
Du är en dåre.
Jaså du?
Du försatte dem i fara.
Säger han som gav tillbaka pistolen till kaparna?
Upp med dig.
Okej.
Kingdom 2-9, identifiera er.
Det är ju det jag säger. Varje gång vi korsar en gräns...
Kingdom 2-9, flygkontrollen i Istanbul här.
- ...kommer det här att hända. - Svara, då.
- Ist... - Identifiera er.
God morgon, Istanbul. Kingdom 2-9 här, vi hör er klart och tydligt.
Kingdom 2-9, Jag avläser en flygriktning på 323 grader.
Det stämmer. Vår flyghöjd är 34 000...
2-9, ni är 19 km ur kurs.
Ja. Det stämmer.
Vi mötte svåra kastvindar, men vi är nu...
Återgå till luftväg två.
Jag gör det nu, Istanbul. Ber om ursäkt.
Tack, Kingdom 2-9. Vi önskar er en fortsatt lycklig resa.
Tack, Istanbul.
Nasir?
Din farbror behöver sitt insulin.
Kanylerna är i väskan.
Be den muslimska killen.
Han är inte muslim.
Ursäkta, jag behöver hämta en sak ur skåpet.
- Nej. - Det är bara en medicinväska.
- Min farbror är sjuk. - Nej, sa jag. Sitt kvar.
Varför jäklas du? Skåpet är ju där. Du kan se det.
Försöker du göra mig förbannad?
- Nej. - Jag ska visa dig.
- Det är ju... - Sitt kvar, för fan.
Vad är det med dig?
Se på honom. Han behöver medicin.
Håll klaffen.
Annars får han en helt annan medicin.
Förstått?
Tro mig.
Du fattar inte vem du har att göra med.
In hit, båda två.
Lyssna på mig.
Inga fler toabesök, inget mer krångel.
De sitter still, annars tar vi i med hårdhandskarna,
och statuerar exempel på nån. Okej?
Nej, sätt dig.
- Vi skulle inte göra det, sa du. - Vi har inget val.
Nej, vi har pratat om det här.
Jag frågade, och du gav mig ditt hedersord.
Vi är tvungna, annars förlorar vi kontrollen.
Vad gör du?
Vad gör du, sa jag?
Mina glasögon. Jag tappade dem.
Dina glasögon?
Sätt dig igen. Sätt fart.
Jag lovar, nån kommer att bli skjuten. Förstått?
Om ni fortsätter, så får nån en kula i sig.
Det finns ingen kula.
Hon sa: "Nån får en kula i sig." Men de har inga kulor.
Jag sa åt dem...
...att om de inte hittar nåt, är säkra på att det inte finns nån kula,
ska de tända läslampan.
Det räcker inte.
Läslampa betyder ingen kula.
Ingen kula betyder lösa skott. Så sa han.
Eller så kunde de inte hitta kulan.
- Det är logiskt. - Det vet vi inte.
Vi kan ta kaparna.
Eller få många dödade.
FLYGTID TILL DESTINATION 04:40
Marsha!
DAGENS GÄSTFÖRELÄSNINGAR
Förlåt, Elliot. Det är mycket på gång idag.
Det är lugnt. Se det som en vanlig föreläsning.
Fast det är det ju inte. Det är en jobbintervju.
Du har gjort det förut, så du klarar det idag också, eller hur?
Ja, tack.
TURKIET
Okej, det här är vad vi vet just nu.
Trettiofem minuter efter start
sänder piloten nödsignal till en flygledare,
om en klar säkerhetsincident.
Sju minuter senare
återkommer piloten och säger att problemet är löst.
- Löst? - Falskt larm.
Förnekar att det varit nåt problem, misstag av honom.
Tre minuter senare
skickar en passagerare ett sms som styrker att det har varit en incident.
Sen, när planet går in i Iraks luftrum börjar det mystiskt ändra kurs...
Ursäkta. Var får du din information?
Jo, och internet är nere.
Allt detta kommer från flygledare i Gulfen.
- Vem pratar med dem? - Flygkontrollen i Swanick.
Faktiskt... Alice, är du där?
Alice är visst på mute.
Förlåt.
Jag sa just att det finns precedensfall för sånt här.
Piloten säger en sak men gör en annan.
Sicksackar så att marken vet att det är problem.
Om jag får dela min skärm med er.
De låg alltså tre grader fel på grund av vinden.
Ni ser var jag för markören.
Men flygkontrollen i Turkiet sa just
att piloten har återfört planet till den tänkta rutten.
Så om ni ser där min markör är nu...
Så planet har rätt kurs igen?
Ja, men titta. Riktningsändringen är för kraftig.
Om de fortsätter i den riktningen...
Kommer det att göra som du sa förut.
Det kommer att sicksacka.
Okej, titta här.
En klar överkorrigering.
Gina, var är utrikesministern nu på morgonen?
FLYGTID TILL DESTINATION 04:34
SKRIV DITT MEDDELANDE
1K: JAG VAR TVUNGEN ATT ÄNDRA KURS
Vad är det här?
Vad är så intressant med den här?
Vem skriver du till?
Vadå? Ingen.
CHATTA MED DIN MOTSPELARE
- Är den online? - Nej.
Vem? Svara.
- Jösses! - Hallå! Det är ju piloten.
- Helvete. - Piloten!
Är ni helt dumma?
- Vad sa du? - Jag menar bara...
Jag menar, ni måste tänka...
Nej. Sluta.
- Släpp honom! Släpp honom. - Okej. Jag släpper.
- Nu. - Jag släpper honom.
Nu!
Okej.
Okej, sätt dig.
Blicken framåt, sitt kvar.
Jag är trött på dina dumheter.
Lägg händerna i knäet där jag kan se dem, och var stilla.
Jag tänker slå till dig i skallen med pistolkolven.
Om du försöker hindra mig eller flytta dig,
skjuter hon. Är det förstått?
- Är det förstått? - Ja.
Bra.
Var still.
Var still, och le.
Le som om du vill att jag ska slå dig.
Le som om du är glad.
Det där är inget riktigt leende.
Vi vill se ett fint leende!
Eller hur?
Le!
Såja. Säg "omelett".
Säg det. Kom igen.
Säg "omelett", så är det över.
Säg det, Sam Nelson.
Omelett.
Såja.
Stäng av alla bildskärmar.
Alla bildskärmar av, resten av resan.
Det var ju det jag sa.
I hans ställe hade jag skjutit dig.
Statuerat exempel. Men det kan han ju inte.
- Hugo... - Det är ju det jag säger.
Håll käften.
Det är ett nöje att presentera den högt respekterade fysikprofessorn
Marsha Smith-Nelson.
Tack. God morgon.
För cirka en månad sen åkte min partner och jag bort över helgen.
Min son, som är ett par år yngre än ni,
frågade om han fick ha en fest i vår frånvaro.
Så jag tog ett djupt andetag,
tänkte på saken, och sa ja.
När vi kom tillbaka efter helgen
stannade min partner bilen strax före huset och sa:
"Vi kanske inte ska åka längre. Härifrån verkar lägenheten hel.
Inget trasigt eller stulet.
Om vi inte går dit, ser vi inte skadan.
Det är som om den inte fanns."
Jag svarade: "Tänk om det inte är några skador?
Om vi inte går dit, ser vi inte det heller."
Som fysiker, vad påminner det oss om?
Ja?
- Schrödingers katt? - Ja, bra.
Schrödingers katt, där fler en än sak kan vara sann.
Allt kanske är bra.
Kanske inte.
Det kanske är så illa som vi befarade.
Det är paradoxen, problemet vi befinner oss i.
Tills vi handlar,
tills vi undersöker, återstår en dualitet.
Det är först när vi synar, som naturen tvingas visa sina kort.
Hallå.
Fråga om han... Fråga om han kan bevisa det.
Lösa skott. Fråga om han kan bevisa att de är lösa.
Eller om han gissar.
Yussuf.
Kan du bevisa att patronerna är lösa?
Jag tror att de är lösa, men utan att ha kollat pistolerna själv
kan jag inte vara säker.
Han kan inte vara säker utan att ha kollat pistolerna själv.
Hallå, var det du som frågade efter kulan?
Vi hade en. Vi fann en.
Gjorde ni? I 1:a klass?
Nej, strax efter start.
En flicka i ekonomiklass fann den på toan.
- En av kaparna tog tillbaka den. - Arthur.
Men de hade den. De höll den i handen.
- Den fanns där. - Arthur.
Fråga honom om det hjälper att se hur kulan ser ut.
Hallå, jag vägrar sitta här och låta min farbror bli sjuk.
- Hör du det? - Vad är problemet?
Låt honom bara få sin medicin.
Sluta prata så där med honom. Allihop.
Ni höjer rösterna och provocerar honom.
Hans farbror är döende.
Det förstår jag,
men den unge mannen är stirrig nog som det är.
Det här är skrämmande för honom också.
Han gör två teckningar.
Teckning A föreställer en normal patron. Teckning B är en lös patron.
B för blank.
Den som såg den måste berätta vilken de såg.
Hälsa och tacka.
De säger tack.
Han säger att det rör honom också.
Det får räcka. Håll min man utanför nu.
Okej. Det här är planen.
Okej. Utrikesministern är på väg.
Hon vill att vi upprättar vår bas här hellre än flytta till COBRA och slösa tid.
Jaha. Med tanke på det, det här är ingen åskådartävling.
All en nödvändig personal kan gå härifrån, tack.
Vi följer inspektör Gahfoors råd, vilket är...
Att få hit flygmanifestet. Ja, jag har redan begärt det.
Slutligen, Lydia, jag ser på dig,
låt oss finna en person som sköter utländska kontakter.
Om jag var rumän eller ungrare skulle jag vilja veta:
"Varför är ett plan som inte svarar på väg mot mig?"
Vi ger dem nån att prata med.
Och vad ska den personen säga?
Ministrarna är underrättade
och vi godkänner en handlingsplan inom 30 minuter.
Låt oss vara klara över
att det här kan bli en internationell tragedi.
Ursäkta mig.
Tja, det borde...
Se vad du har satt igång.
- Skickas manifestet till dig personligen? - Ja.
Okej, om du kan vidarebefordra den till mig, skulle jag uppskatta det.
- Varsågod, Dan. - Daniel, det kan jag inte göra.
Jag kan köra passagerarna genom databasen...
- Daniel. - Se vem som har ett brottsregister.
Vi kommer att göra det ändå.
Så varför berättar du det här?
Ena minuten är det problem, nästa inte. Och nu...
Vill du inte bli uppdaterad?
Jag frågar vad jag ska göra med den här informationen.
Du har ju ett personligt intresse.
Ja. Så låt mig göra nånting.
Skicka mig deras namn, bara.
Zahra, du behövs här.
Jag är bra på mitt jobb, så jag tänker inte bara sitta här overksam.
Hör på, Daniel, jag beklagar. Jag måste lägga på.
WIFI PÅ
STARTA ANROPAR VIA WIFI...
UPPKOPPLAD
Lämna meddelande efter tonen.
Operationen har inletts.
Planet är under vår kontroll. Ditt drag.
Nej.
Kan du fråga honom?
Alltså, jag ska fråga, men jag vet inte vad svaret blir.
Stanna där.
Två och en halv timme har gått.
Vi har suttit still i båten hittills. Det borde ha satt igång nu.
Så du har tagit kontakt?
Och? Är de nöjda? Vad sa de?
Det är just det.
Det gick till en röstbrevlåda.
Flygvärdinnan, hon vill prata med dig.
Jag vill bara nämna att vi brukar förbereda måltiden så här dags.
Ni vill väl inte att vi gör det idag.
- Nej. - Okej.
Det förstår jag, men jag har 15 år i yrket.
Ju hungrigare och törstigare de blir, desto svårare.
Ingen äter nåt. Förstått?
Okej. Jag bara talar om det.
Vatten, en var. Inget mer.
Flygkontrollen i Bukarest ringde just.
Igen?
Nej, inte på ett argt sätt. De är som bingoutropare.
- De bara fortsätter. - Är inte du en sån?
Ja, och därför vet jag.
Men om vi inte svarar, kommer det här att eskalera fort.
Okej.
Heidi.
Passagerarmanifest från Kingdom Airlines,
alla 216 namnen körda i polisens dator.
Fortsätt.
Bara en med allvarliga domar.
Mordförsök, två fall av väpnat rån,
frigiven för bara tre veckor sen.
- Namn? - Collins. Jonty Collins. Plats 37C.
En? Inte fler?
Vi brukar tro det värsta om folk, va?
Säkert att det bara är han?
Alltså, det finns mindre brott.
En för upprepade fyllkörningar.
En som tog skulden för sin partners upprepade fyllkörningar.
En för momsbedrägeri.
Ja, kollade du allting?
Ja.
Bevakningslistor, databaser. Har du kollat allt det?
- Jag gjorde det du bad mig om. - Ja, okej. Tack.
TID TILL DESTINATION 04:12
KONFIDENTIELLT FLYGMANIFEST KA29 TILL LONDON
TILL: DANIEL O'FARREL ÄMNE: KA29 FLYGMANIFEST
BIFOGADE FILER - KRYPTERADE SKICKA FIL(ER)
Vatten?
- Vatten? - Ja, tack.
Vatten, sir?
Lite vatten?
Vatten, ma'am?
Med eller utan kolsyra?
Vatten? Och du?
Jag tar lite vatten, tack.
- Vatten? - Ja.
Vatten?
Vatten? Varsågod, ma'am.
- Vatten? - Fäll ner ditt bord.
Ursäkta?
Med eller utan kolsyra?
- Vatten? - Nej, tack.
- Vilken såg du? - Vatten?
Om det var A, gör ingenting.
Om det var B, och du är säker på det...
Ingen risk.
...tänd läslampan.
Behövs inte.
Här. Ta lite.
- Ta en. - Tack, skicka vidare.
Vatten?
Vatten, nån?
Jag tar lite, tack.
Vatten?
- Jag vägrar gå. - Nej.
Vi kan hyra cykel.
Nej, jag tar tillbaka det. Ingen kapning är värd det.
Tror de verkligen att det är en kapning?
Mer och mer.
- Kanske poliseskort? - Hur fort kan de komma hit?
Femton, tjugo.
Och om vi promenerar?
Tio, femton?
Okej.
Kom nu.
Arthur?
Vatten? Vatten, sir?
Vi ser alla vad som pågår här, eller hur?
Ingen läslampa behövs.
Inte mitt på dagen.
Ska vi stänga av den?
Är du säker?
Ja. Vi är säkra allihop.
Eller hur, flickor?
Vad var det där om?
All rörelse där bak.
Förlåt, det var en passagerare som grät.
Bara en flicka på plats 23B.
B för blanka skott.
Hälsa att han hade rätt. Det förändrar allt.
SÖKRESULTAT
Daniel.
Jag körde alla 216 namnen genom PNC.
Bara ett har ett allvarligt brottsregister.
Ja. Jag vet. Collins.
Collins. Det här är grejen.
Fem av namnen finns inte alls.
Fem passagerare på planet
finns inte i nån nationell databas.
Passen är giltiga på nåt sätt.
Men de fem namnen jag just skickade...
...existerar inte.
FRÅN: DANIEL O'FARREL
- Lydia? - Jag måste lägga på.
Här är de. Det här är våra kapare.
Om alla på planet visste det här, kunde vi oskadliggöra kaparna.
Vi kunde göra det nu.
Nej, Hugo, vi måste vara smarta.
Det får inte bli råkurr. Det är bara du och jag.
Vi kan inte utsätta de andra passagerarna för fara.
Vänta. Vadå? Du och jag?
- Det var du som ville det här. - Jag vet, men...
Du vill vara delaktig i allt...
- Jag vill vara delaktig... - ...så nu gäller det. Okej?
Vi isolerar en av dem, den mest sårbara.
Vi oskadliggör honom, kollar pistolen och går vidare till nästa.
Jösses. Okej.
Den gamla killen där bak har flest passagerare att bevaka.
Det finns ingen bortom honom. Han är isolerad.
Om vi når honom, oskadliggör vi honom.
Jag måste bara ta hans medicin.
- Bara ta... - Nej. Sätt dig.
Sätt dig igen.
- Jag måste ta... - Sätt dig, sa jag.
- Det går fort. - Vad sa jag om väskan?
- Jag har den nästan. - Vad sa jag?
Blicken framåt, för fan. Sätt er.
- Ser du vad som händer? - Jag vet inte. Jag ser inte.
Jag sa åt dig, för fan!
- Gör inte om det där! - Herregud,
- de får oss dödade. - Varför säger du så?
- Vad gör de? - Sätt dig, Lizzy.
Säg inte så inför barnen.
- Fan också. - Jag måste lära dig en läxa.
- De börjar bli oregerliga. - Okej, nu är vår chans.
Jag tror inte att jag...
Jag tror inte jag klarar det.
Jag ska tamejfan lära dig en läxa.
Rör den inte!
Sitt ner!
Ingen fara, vännen. Lyssna på pappa.
Vara lugna! Var tysta.
- Vad fan gör du? - Ja.
Okej.
- Sitt ner, för fan! - Låt mig vara.
Okej.
Fan också.
Låt honom vara!
...jag kan ju inte lämna den här avdelningen.
Håll käften, för fan!
Ifrågasätt mig inte, okej? Försök inte!
Ingen av er...
Sitt ner! Du, sitt ner, för fan! Sitt ner!
Sitt ner, för fan!
Allihop, håll käften!
Blicken framåt.
Var är han? Var?
Försök inte... Sitt ner! Var tysta!
Håll käften, för fan!
Försök ingenting!
Allihop, håll er lugna!
Gå och sätt dig igen!
Tillbaka i sätet.
Håll er lugna, allihop!
Ut med dig.
Sitt ner!
Vad händer?
Var är hon? Ditt andra barn. Var är hon?
- Lizzie är borta. Lizzy. - Den lilla flickan är borta.
- David, gå och titta.
- Lizzy! - Lizzy?
- Hjälp mig leta efter henne, allihop! - Har nån sett min dotter?
- Du, ut härifrån. - Lizzy!
Det är Lizzy. En liten flicka. Lizzy.
Vi vet att skotten är lösa.
- Hon är så här stor. - Hon är sex år.
- Lizzy! - Lizzy! Kom fram nu!
- Lizzy! Kom fram, vännen! - Sitt ner.
Lizzy!
- Lizzy! - Lizzy. Raring?
Blicken framåt.
Gör det då. Skjut för fan.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson