No to se podívejme. Má i dokonalou barvu.
Ladí vám k pleti.
Už se těším, až si ho vyzkoušíte.
Má barvu třešňových květů. Jako to kimono, co nosila moje máma.
Moc vám sluší. Nemyslíte, mladý pane?
Jo.
Ale pane?
Všechna ta krásná kimona si přece vzít nemůžu.
Chci ti poděkovat za tu šňůrku. Jen si je vezmi.
Dobře.
Tento vzor vám vybral pan Kudo.
Mám za vás radost, slečno Mijo.
Ano.
Moc vám děkuji.
ŠŤASTNĚ VDANÁ
5. DÍL ŘETĚZOVÁ REAKCE
Nikdy jsem si nemyslel, že by mohla získat jeho srdce.
To je docela úspěch.
Pane Tacuiši, to má být vtip?
Není to vtip. Je to pravda.
Copak tě nezajímá, jak si Mijo vede?
Ten muž…
To je ten muž, kterého jsem viděla.
Jak vidíš…
Mijo si s Kijokou Kudem rozumí.
Tohle je Kijoka Kudo?
Pořád nemůžu uvěřit, že jeho ženou bude Mijo.
Kazí to naše plány.
- Chtěli jsme, aby byla Kazušiho ženou. - To jí neodpustím!
Šiniči nechtěl, aby ses ty, jeho milovaná dcera,
provdala do rodiny se špatnou pověstí, jakou má rodina Kudo.
Půjdu se zeptat otce.
Taky máte obavy, ne?
Ano.
Nechte to na mně. Můj otec mě neodmítne.
To je ale hlupačka.
Díky ní nemusím nic dělat.
Můj nastávající mi zařídil schůzku s Hanou.
Na důkaz mé vděčnosti
jsem se rozhodla uspořádat slavnostní večeři
a pozvat i pana Goda.
Těším se, až zase uvidím slečnu Mijo!
Chovej se slušně.
Nemáš od zítřka noční hlídku?
Večeře od slečny Mijo…
Co nám asi uvaří?
Nemluv o ní tak!
Proč? Žárlíte?
Jistěže ne.
Měl jsem jen náhlou touhu po násilí.
Což je v podstatě žárlivost.
Říkal jsi něco?
Ne, nic.
Hotovo.
Rychle, vystup si!
Nemusíte být tak hrubý!
Řeknu to slečně Mijo!
Au…
Klidně můžeš zmizet.
Přestaňte…
Vítejte doma, pane.
No teda, slečno Mijo!
Pane Godo, vítejte u nás.
Páni.
Dneska vám to moc sluší.
Pane, já…
Jsi tak… krásná.
To kimono ti moc sluší.
Možná bych měl jít domů.
Promiňte, pane Godo.
Pojďte dál.
Sestra je šťastnější než já?
To nikdy…
nedovolím.
Dobrou chuť!
Je to vynikající.
Moc dobré.
Prosím, poslužte si.
Kéž bych mohl jíst lahodné pokrmy slečny Mijo každý den!
Závidím vám, veliteli.
Chci zkusit i tohle.
To je tak dobré!
Pane Godo, chcete nalít?
Moc vám děkuju.
Pane Godo, děkuji vám za pomoc při setkání s Hanou.
Jen jsem ji dovezl sem a zpátky.
Ale využil jste svůj drahocenný čas na někoho, jako jsem já.
Moc si vaší laskavosti vážím.
Slečno Mijo! Jsem šťastný, protože mi ještě nikdo nic takového neřekl!
Nechcete opustit toho ďábelského velitele a vzít si mě?
Godo! Co to má znamenat?
Dělám si srandu.
Pane Godo.
Vážím si vaší nabídky,
ale radši chci svého nastávajícího.
Moc mě to mrzí.
Nečekal jsem, že to vezmete vážně…
Ďábelský velitel je přece jen člověk.
Říkal jsi něco?
Ne, nic.
Bože. Přehnal to s pitím.
Přitom ví, že má být rušno.
Vám ta večeře vadila?
Ne. Tak to není.
Překvapilo mě, když jsi řekla, že chceš Goda pozvat na večeři.
Dosáhla jsi toho, co jsi chtěla?
Ano.
Díky vám jsem mohla panu Godovi projevit svůj vděk.
Moc vám děkuju.
Proč?
To je jedno.
Zapomeň na Mijo.
Ale já jsem ta, která si zaslouží přivdat se do rodiny Kudo.
Nejde to.
Proč ne?
Proč mě neposloucháš?
Kajo. Jestli máš moc volného času,
buď hodná a běž se učit, jak být dobrou manželkou.
Tati!
Jsi jiná než ona. Musíš být vždycky lepší.
Kodži?
Co?
Co tady děláš tak pozdě v noci?
Poslyš, Kodži.
Nebyl bys radši zasnoubený s mou sestrou?
- Drž se dál. - Pomoc.
- Pomoc… - Pomoz mi…
- Drž se dál… - Pomoc…
Pomoc…
Přemýšlej o tom, co jsi udělala. Neukazuj se, dokud ti to nebude líto.
Mijo.
Pozůstatky nadpřirozených schopností?
Ale nezdá se, že by bariéra byla narušena.
Co to znamená?
Mrzí…
mě to.
Mijo, probuď se!
Jsi v pořádku?
Co? Pane?
Ve spánku jsi sténala.
Měla jsi zlý sen?
Sen…
Nemusíš na něj vzpomínat.
Kdyby se stalo něco neobvyklého, řekni mi to.
Dobře.
Pamatuj.
Ať se stane cokoli,
vždy tu budu pro tebe.
Ano, pane.
Nebyl bys radši zasnoubený s mou sestrou?
Pan Tacuiši řekl, že bude spolupracovat.
Ty budeš spolupracovat taky, že jo?
Co si Kaja a můj otec myslí?
Tak, hotovo.
Bude tak šťastný.
Mladý pán se neobtěžuje s jídlem, když má moc práce.
Nejspíš je hladový.
Snad mu nebude vadit, když půjdu k němu do práce.
Bude to v pořádku.
Až budete připravená, zaneseme mu to společně.
Ano.
Slečno Mijo?
Ano.
Nechcete si vzít tento pytlík?
Mladý pán vybral tento vzor, aby ladil s kimonem.
Je krásný.
Vezměte si ho.
Mladému pánovi se to bude líbit.
Vezmu si ho. Děkuji.
Můžeme jít?
Měly bychom si pospíšit,
ať nepřijdeme pozdě na oběd.
Ano.
Otče. Máš chvilku?
Ano, co se děje?
Kodži.
Kajo.
Co tady děláš?
Proč se ptáš?
Zařizuji výměnu snoubenců se sestrou.
Přestaneš vtipkovat?
Vtipkovat? Já nevtipkuju.
Vím, že ji máš radši než mě.
Tvůj otec to ale nesvolil, ne?
Bez jeho souhlasu by k tomu nedošlo.
Ale co když s tím bude souhlasit i moje sestra?
Co máš za lubem?
Uvidíš. Věř mi.
Jen sleduj.
Mijo. Jurie.
Co tady děláte?
Dobrý den, pane.
Promiňte, že vás ruším v práci.
Bála jsem se, že jste pořádně nejedl.
Tak jsem vám přinesla oběd.
Aha.
Ten se hodí.
Muselo být těžké sem dojít pod tím žhavým sluncem.
Nechcete si odpočinout uvnitř?
Ne, děkuji.
Vážím si toho, ale nechci vám překážet, takže půjdu domů.
Dobře.
Tak my půjdeme.
Mijo, máš u sebe ten amulet?
Ano, mám ho tady.
Dobře.
Jen jsem se chtěl ujistit.
Veliteli Kudo!
Hned jsem tam!
Rád bych vás odvezl domů, ale teď nemám čas.
To nevadí.
Promiňte, že jsme vás obtěžovaly při práci.
To nic. Dojděte v pořádku domů.
Mladý pán se styděl, že?
Slečno Mijo? Co se děje?
No… Já…
Asi jsem ten amulet nechala doma.
To snad ne!
To proto, že jsem na vás spěchala.
Ne, zapomněla jsem na něj.
Slíbila jsem mu, že ho vždycky budu mít u sebe.
Slečno Mijo, musíme jít bez otálení rovnou domů.
Ano.
Nemůžu uvěřit, že jsem to zpackala.
Byl to vzácný amulet.
Tak jsem se těšila z toho nového pytlíku, že jsem na něj zapomněla.
Paní Jurie!
Slečno Mijo!
Paní Jurie!
Slečno Mijo!
Kajo, otče, co jí provedete?
Donutíme mou sestru odmítnout nabídku k sňatku od pana Kuda.
Že, pane Tacuiši?
Víš, že v téhle situaci nemůžeme jen tak nečinně přihlížet.
Budu na tebe čekat u nás doma.
Je to jediný způsob, jak ji získat. Nemám na výběr.
Po takové době? Proč?
Je to rodinná věc.
To, že byla Mijo ve své rodině izolovaná, bylo pro naši rodinu přínosné.
Co to sakra…
To bys nepochopil.
Pro zachování naší rodiny bych udělal cokoli.
Je to má povinnost jako hlavy rodiny Tacuiši.
To je neodpustitelné…
Takže jsi celou dobu…
jen přehlížel, že s Mijo špatně zachází,
pro vlastní prospěch?
To ti neodpustím!
Ty se mnou chceš bojovat pomocí nadpřirozených schopností?
Už od tebe nechci nic slyšet.
Je to marné. Přestaň s tím.
Už ti nedovolím, aby sis hrál s jejím životem.
Co…
Působivé. Nevěděl jsem, že máš takovou moc.
Co? Proč se to…
nehne!
Ty idiote.
Sotva vycvičený nováček mé síle nedokáže vzdorovat.
Jestli si myslíš, že se mi můžeš vzepřít, zůstaň na podlaze a vyspi se z toho.
Sakra…
Proč?
Jedeme.
Ano, pane.
Kodži.
Když něco chceš, musíš si vybrat způsob, jak to získat.
Nejsi nejlepší, protože nemáš žádnou strategii.
Jsem idiot.
Budeš ještě dlouho ležet na zemi
a čekat, až zase uplyne čas?
Bratře…
Sakra.
Zase jsem nic nedokázal. Nedokážu vyhrát ani proti otci.
Pořád jsem tak nedospělý.
Takže to vzdáš?
Je snazší nezapojovat se do složitých věcí.
Ale proč ses mu tedy vůbec vzepřel?
Běž si umýt obličej.
Někdo na tebe čeká, ne?
Mijo.
Já to nevzdám.
Musím ji zachránit…
Je mi líto, mladý pane.
Někdo ji unesl?
Měla jsem na ni dávat pozor.
Moc mě to mrzí!
A co ten amulet?
Měla ho mít u sebe.
No…
Když jsme vás opustily, uvědomila si, že si ho nevzala.
Slečno Mijo…
Vím, kdo to nejspíš udělal.
Vím, kde asi je…
Hej! Sem nesmíte!
Pusťte mě! Přišel jsem za panem Kudem!
Veliteli!
Pane Kudo!
Vím, že nemám právo vás o to žádat.
Ale prosím.
Nedokážu Mijo zachránit sám…
Překlad titulků: Nikola Krčová