Sunt din lumea independentă, așa am stabilit legătura
cu George Lucas.
Și... să văd tot ce s-a creat
mă inspiră. Iar asta a pornit de la un tip care a stat într-o cameră cu un pix
și a scris Războiul stelelor.
Lucasfilm Ltd Mai 1973
Și ce efecte de undă cauzează acțiunea cuiva care preia independent
și pariază pe el însuși! E pur și simplu impresionant
să vezi că un personaj care a apărut pentru scurt timp în Imperiul contraatacă
cedează totul pentru acest sezon
și tot ceea ce au făcut Jon și Dave...
Este foarte inspirator să știi că a pornit de la o persoană, cu o idee.
Răspunderea noastră e să respectăm toate filmele Războiul stelelor.
JON FAVREAU - REALIZATOR
Adică filmele cu care am crescut,
într-o oarecare măsură, Universul Extins,
precum și tot ce a fost stabilit ca standard.
Ori de câte ori discutăm despre un fir narativ sau un personaj, privim
din perspectivă. Ca și cum îl ții în față, te uiți prin fiecare fațetă
și te gândești ce implicații există.
Aici, cutia sabiei laser reprezintă ceva.
Și Ahsoka are una în Războiul clonelor.
Ar putea doar s-o deschidă
- și s-o scoată. - Așa?
E atât de mișto!
Totul face parte...
DAVE FILONI - REGIZOR
... din filosofia lui Jon și a mea de a da impresia unei galaxii mari conectate.
Despre asta e vorba. Spre asta converg toate poveștile.
La început, ideea ca cineva să poarte armură mandaloriană
este, clar, inspirată de Boba Fett.
Faptul că am adus în Mandalorianul un personaj nou,
cu un trecut diferit, o armură diferită,
ne-a dat,
cred, o mult mai mare libertate creativă.
Îți treci mâna peste ea, ca și cum ar fi o sabie.
Asta încercăm să...
- Asta imităm. - Da.
Până la urmă, imaginea lui Boba Fett a inspirat
întreaga chestie.
Boba Fett era tipul de personaj Omul Fără Nume.
Pistolar singuratic, când eram copil.
Nu-i cunoșteai fața, nu știai cine era...
Asta se sugera în Universul Extins, iar poveștile erau oarecum vagi
în explicații referitoare la cine era. Deci a fost un fel de bombă
când au apărut prequel-urile și s-a explicat că el era
clona unui vânător de recompense, Jango Fett.
Era o informație complet nouă.
Rezistă, fiule. Trecem în câmpul de asteroizi
și o să avem câteva surprize pentru el.
Asta e interconectarea
pe care a avut-o Războiul stelelor pe parcursul multor ani în filme.
Și putem face asta într-un interval de timp mult mai scurt.
Deci, aducându-l pe Boba Fett și văzând reacția fanilor la el
și cât de bine ne-am simțit colaborând, am fost inspirați să mergem
și să vorbim cu toți cei de la Disney Plus și Kathy,
cu toți cei de la Lucasfilm despre posibilitatea de a explora asta
ca serie.
În lumina focului, el este ajutat de războinic,
și, punând ultimele bucăți de fier pe armă,
își ridică bățul subțire gaffi.
Îl învârte cu pricepere,
apoi îl ține în ambele mâini peste coapse.
Se uită în sus, la stele, pe măsură ce noua sa siluetă transformată
este gravată în strălucirea orizontului planetei deșertice.
Este un om nou.
Nu mai este singur.
Este membru al unui trib.
Bine. Mă duc la machiaj. Ne vedem la machiaj.
KATHLEEN KENNEDY - PRODUCĂTOR EXECUTIV
Când George mi-a vorbit prima dată despre Boba Fett,
a spus imediat: „Am distribuit un actor excelent din Noua Zeelandă,
„pe nume Temuera Morrison, în rolul lui Jango Fett.”
A spus: „Dacă creezi vreodată personajul Boba Fett, distribuie-l pe Temuera,
pentru că e un actor remarcabil.
Boba a fost singurul care l-a prins pe Han Solo.
Și asta i-a adus laude.
Și faptul că era misterios. Și faptul că nu-l
vedeai prea mult. Cred că asta a fost în favoarea mea.
Că am putut, într-un fel, să spunem: „Hai să-l probăm.
„Hai să le arătăm fanilor ce poate face, de fapt.”
Pentru mine era important să fac acele trei episoade
ale sezonului 2 din Mandalorianul potrivite pentru mine.
Și să mă străduiesc din răsputeri să le fac cât mai puternice și palpitante.
Și poate o să iasă ceva din asta, deci iată-ne.
Prima zi, să-i dăm bătaie! Hai să dăm lovitura.
Tem Morrison este Boba Fett.
Fiindcă el însuși seamănă cu personajul din multe puncte de vedere.
Are o prezență impunătoare, și totuși o anumită blândețe.
O bunătate și o generozitate care pot fi dezarmante.
Își pune în valoare toate laturile când joacă personajul.
Va trebui să-i cer zeului emoțiilor să-mi trimită niște emoții
foarte curând.
Sunt în criză de timp.
Dar sunt binecuvântat, pentru că rădăcinile mele sunt Māori.
Avem haka pentru a atrage acea energie.
Avem waiata tangi, po, pokeka...
Toate aceste forme de cântec
care provin de la strămoșii noștri.
Asta m-a pus în dispoziția sau starea de spirit adecvată.
Călătoresc pe Bantha Pe nisipurile din Tatooine
Da, călătoresc pe Bantha Pe nisipurile din Tatooine
Mă îndrept spre Mos Eisley Sindicatul Pyke mă așteaptă
Robert Rodriguez, preia de aici, frate.
Eu și Robert ne înțelegem bine. Ne-am potrivit.
Facem un pic de antrenament. El este puțin înaintea mea
la secțiunea flotări, aș putea adăuga, iar bicepșii lui
s-au făcut puțin mai mari decât ai mei.
Apoi, după ce ridicăm greutăți, scoatem chitarele.
- Și îi dăm înainte. - Îmi place să cânt cu actorii
și colaboratorii mei. Creează încredere creativă.
Trebuie să fii sincronizat, să existe un flux creativ.
Exact ca atunci când filmezi.
Păstrează acel momentum fluid.
Blues-urile din Groapa Sarlacc, da
Anul trecut, când terminam episodul din Sezonul 2, „Tragedia”,
Jon și Dave m-au sunat într-o zi și au zis
că le plăcea ce au văzut și abordarea mea față de Boba Fett.
Au zis că nu voiau să mă-ntorc doar ca să regizez un episod sau două,
ci să mă aducă pe o poziție mai importantă, de director de producție.
Era cea mai bună veste pe care o puteai primi.
N-am cuvinte să exprim cât de important a fost Robert
pentru procesul de personificare a lui Boba.
Iubește personajul.
Uneori, își face propriile animații cu figurine...
Este un expert.
Este un Jedi. Se pricepe.
E mișto că nu te-am mai văzut făcând mișcarea asta.
Te-ai antrenat, dar n-am văzut partea asta.
Structura narațiunii lui Jon mi s-a părut strălucită.
Relata continuarea poveștii lui Boba
de unde am lăsat-o anul trecut.
Dar și revenea ca să ne elucideze întrebările arzătoare
și să completeze ce s-a întâmplat cu Boba după Groapa Sarlacc.
O provocare pentru a lămuri cum a supraviețuit Boba Fett
în Groapa Sarlacc a fost să ne întoarcem
și să facem propriile noastre calcule.
Să ne gândim logic: „Cum putea supraviețui?”
Poate e o butelie de aer acolo sau poate chiar a descoperit
un stormtrooper mort
și a putut folosi oxigenul lui ca să respire.
Apoi, de acolo, cum evadează?
Fiindcă Sarlaac e o creatură uriașă, iar el se află
la zeci de metri sub pământ.
Așa că am început să ne gândim care ar fi varianta logică.
Cum ar putea avea sens?
Cred că Jon a venit cu ideea că se află, efectiv, în stomacul lui
și trebuie să fie un spațiu foarte claustrofobic.
A trebuit să confecționăm pereți de stomac...
ANDREW JONES DESIGNER DE PRODUCȚIE
... care să arate foarte credibil, vene, textură, tuburi ca intestinele,
să le acoperim cu mâzgă și să le facem un tot unitar.
Chestia cu Boba este că, odată ce pătrunde în Groapa Sarlacc,
odată ce ajunge în lumea subterană, lumea interlopă,
acel moment de tranziție e transformator. Cum ar putea să nu fie așa?
Ai ocazia ca el să iasă pe partea cealaltă
și să aleagă ce fel de persoană vrea să fie.
Astea sunt ale mele.
O să te învăț cum să mergi pe ea.
Astea ne ajută să oprim trenul.
Oricât de distractiv este să te gândești la un personaj
de moralitate îndoielnică ce-și croiește drumul prin galaxie cu forța,
asta are o anumită limită.
Nu prea poți explora un fir narativ. Sună bine, dar când efectiv
te apropii și cercetezi ce se petrece cu acel personaj,
dacă el este doar un nelegiuit
care face secvențe de acțiune foarte mișto,
ăsta nu e Războiul stelelor. Trebuie să fie despre
fiecare personaj care se confruntă cu anumite obstacole.
De obicei emoționale, dar și fizice.
Te poți confrunta cu un ticălos,
dar, dacă personajul nu are niciun conflict interior,
pierzi jumătate din impact.
Astfel, am găsit o cale prin care am păstrat, sper,
autenticitatea personajului.
Cât de bun este la ceea ce face. Că era un vânător de recompense de elită
din galaxie, angajat de Darth Vader.
Cum să fii la nivelul ăsta
și totuși să arăți că personajul și-a învățat lecțiile
de timp și de experiență?
Propun ca toate familiile din Mos Espa
să se alăture unei alianțe defensive
până când Sindicatul Pyke va fi înfrânt.
Jon cocheta cu câteva idei
din filmele cu gangsteri.
Vorbeam despre emblema lui Conan
și traseul lui către a deveni rege și toate acele imagini extrem de puternice
cu care am crescut în diferite filme precum Nașul.
De vreme ce Boba era implicat în lumea interlopă,
acela urma să fie tărâmul pe care se desfășura traseul lui.
Analizând genul filmelor cu gangsteri, vezi că există
provocări ale conștiinței prin care trec, provocări politice
și confruntări cu oameni dubioși.
Tu ce susții în lumea asta?
Doar ascensiunea către putere? Sau există și o examinare
a scopului exercitării unei astfel de puteri?
Voi toți ați strâns bogății nemăsurate sub Jabba Huttul.
Puteți să o faceți din nou, dacă ascultați de Boba Fett.
Un personaj ca Boba este grozav,
dar îți trebuie un alt personaj puternic care să-l sprijine.
Unul care să și conducă pe cont propriu, uneori.
Atunci eu și Jon am decis că Fennec ar putea avea un rol important în asta.
Mai ales datorită lui Ming-Na.
Ming-Na aduce mândrie personajului ei.
Ne-am jucat mult cu asta.
Exista ceva ce am numit „privirea Fennec”.
Uneori, concepeam scene doar ca, la final, ea să-i arunce lui Boba
o privire care spunea multe.
În plus, e un mare fan al Războiului Stelelor.
O să-mi fie greu să nu mă entuziasmez în legătură cu 8D8
când vor începe să-l mute. Vă avertizez doar,
s-ar putea să ies din personaj puțin.
Am putut să călăresc un Bantha.
Unul care-și mișcă capul, care chiar se deplasează
și al cărui spate se unduiește.
E cea mai bună jucărie din lume.
Ne-am întors!
Trebuia să-mi amintesc, sau o făcea Tem...
să mă concentrez și să nu mă mai entuziasmez atât.
Încerc să nu mă crizez.
Ne înțelegem așa bine și am ajuns s-o cunosc așa bine încât,
chiar și când citesc scenariul,
o și aud. Îi aud vocea.
Datorită legăturii frumoase dintre noi.
Mereu e bine când camera reușește să surprindă puțin
din energia dintre doi actori atunci când interpretează.
E ca un dans.
Dansăm tango?
Felul în care lucrează împreună
și puterea și încrederea egală pe care o au
unul față de altul este absolut remarcabilă.
Ai sentimentul că se cunosc dintotdeauna.
Și că el chiar se bazează pe ea.
Dacă îmi permiți...
Vorbește liber.
În vremuri dificile, frica este o variantă mai sigură.
Începi să fii încercuit, o miști deja.
Și o ridici la timp ca să tragi.
Până să tragi, apar patru.
Când regizezi un episod pilot, pui baza pentru multe lucruri.
Stabilești stilul și tonul întregii serii.
Dar am vrut, pe de o parte, ca acțiunea să se ridice la nivelul
promisiunii lui Boba din sezonul trecut.
Dar a trebuit să stabilesc și cum își conduce afacerea în palat.
Dacă v-aș cruța, mi-ați fi loiali?
A trebuit să stabilesc flashback-urile și felul în care
își croiește drum până la tuskeni.
Voiam ca tuskenii să arate diferit de orice alt trib cunoscut.
Am trecut printr-un întreg proces de proiectare.
NU CĂLCAȚI PE NISIP
Creatura originală preferată în acest an este, de departe, creatura de nisip.
Pentru că mi-am dorit dintotdeauna să fac o creatură cu patru brațe.
Întâi am proiectat totul, în prima fază a pre-producției.
Apare COVID, toată lumea e la distanță. Deci, ești limitat la apeluri Zoom.
Cum poți măcar să comunici ideea despre cum arată și se mișcă chestia asta?
Iarăși a trebuit să mă-ntorc la vechiul proces de realizare de filme
cu figurine și animații brute.
Am făcut rapid această mică armatură-sculptură pentru a demonstra
cum ar arăta această creatură, cum s-ar mișca,
cum ar trece de la creatură bipedă
la un fel de centaur lăsându-se în jos.
Brațele din față ar fi ca picioarele, dar tot rămân mâini.
Am vrut să adaug repede lut și să sculptez restul,
dar apoi m-am gândit că filmarea ar fi și mai rapidă.
A fost o piesă de referință uimitoare pentru ca noi să simțim pulsul secvenței.
A vrut să aibă senzația de școală veche...
SUPRAVEGHETOR ANIMAȚIE
... vremurile cu stop-motion,
cu Ray Harryhausen, Ciocnirea Titanilor,
toate lucrurile de genul ăsta.
Iar proiectarea creaturii s-a pliat perfect pe asta.
Voiam să folosească fiecare braț strategic în luptă.
Dacă reușești să-i legi chiar și doar două brațe cu un lanț,
tot mai are două. Deci, dacă-l lovește pe Boba,
îl lovește de două ori, o dată cu fiecare braț.
Se înțelege de ce niciunul dintre tuskeni n-a reușit s-o doboare.
Atunci când Boba descoperă cum s-o facă, dovedește tribului că este valoros.
De fapt, cred că Boba Fett
a văzut o nouă lumină, o nouă viață,
prin faptul că era hrănit de tuskeni,
prin faptul că avea sentimentul de familie,
de acea comunitate pe care n-a avut-o niciodată.
Războinici, pregătiți-vă de luptă!
Rideri, urmați-mă!
Am vizionat Lawrence al Arabiei
și Tribul pentru acest episod.
Deoarece Lawrence al Arabiei avea acele secvențe incredibile cu trenul.
Și au existat niște imagini pe care eu și Dean Cundey
le-am studiat îndeaproape.
Sarcina este întotdeauna să iei tot ce a existat înainte,
tot ceea ce a stârnit o reacție pozitivă din partea publicului...
DEAN CUNDEY - DIRECTOR IMAGINE
... și să te întrebi: „Cum pot să leg firul meu narativ
„de acel element emoțional care le-a plăcut?”
Mi se pare fascinant că Jon reușește
să sugereze pe loc un moment viu
care conține ceva ce a plăcut publicului într-un alt film
și care se aplică la Războiul stelelor și îndeosebi la Boba Fett.
Imaginile sunt foarte puternice pentru ca să păstreze controlul
și să nu lase haosul să se amplifice,
chiar și atunci când faci lucrurile din motive corecte.
Cred că despre asta e vorba în general, ca el să încerce să descopere
cum să controleze toate aceste forțe copleșitoare, care se intersectează.
Jon ne arată niște secvențe din Lawrence al Arabiei.
Eu le privesc pentru că... În Noua Zeelandă,
am urmărit aceste filme când eram mic.
Mi-a plăcut Omar Sharif
și văd toți actorii copilăriei mele. Mi-a plăcut Anthony Quinn.
Și iată-i pe toți acolo! Mă uitam și apoi
ieșim, urmărim previzualizarea, Jon ne spune contextul,
apoi plecăm și începem să filmăm. E nisip, un tren...
Și mă simt ca-n Lawrence al Arabiei. Doar că acum eu sunt Lawrence.
E un om schimbat. Pe măsură ce creștem, ne maturizăm.
Și imediat ce devenim puțin mai maturi, uneori ne înmuiem, ne schimbăm
și cred că asta i s-a întâmplat lui Boba într-un fel.
Gata cu măștile. Un om nou, cu un trib nou.
Nu mai e singur.
În scenariul original, Boba a fost acceptat de trib.
A discutat și șeful și apoi s-a ridicat, ținând gaffi-ul.
Îmi amintesc că mai devreme vorbeam cu Jon, Dave, Robert
despre cum trebuia să facem mai mult.
Ne trebuia ceva mai puternic la sfârșit.
Bun, începem. Atenție. Hai să pornim sunetul.
Gata și... acțiune!
Am lucrat cu coregrafi de luptă. Am lucrat cu artiști
cascadori care îi jucau pe membrii tribului
și am creat
o mișcare de grup care mi se pare foarte puternică la final.
Și unu, doi, trei, patru,
și înclinat și dați.
Am inclus oarecum cultura Māori, dar asta ține mai degrabă de energie.
În plus, m-am antrenat cu personalul în ceva ce se cheamă „taiaha”.
Asta m-a ajutat la folosirea bățului gaffi.
Multe discuții care au loc referitor la Războiul stelelor
se referă la cum ții cont de ceea ce s-a arătat deja.
Designuri, personaje, fire narative...
Asta a fost o ocazie pentru noi să-l dezvoltăm nu doar pe Boba Fett,
ci și cultura orașului Mos Espa.
Singurul omagiu pe care îl aduc este un bun-venit din inimă de la primar,
pe care îl exprim în numele său.
Fiecare zi pe platou era ca de Crăciun. Fiindcă, chiar și atunci când regizam,
apăreau noi personaje, elemente de recuzită
sau decoruri de efecte practice.
Erai chemat de pe platou să te duci să vezi
primarul cu cap de pește-ciocan care a apărut într-o zi.
A fost uimitor. Eu, Jon și Dave am avut ocazia să-l vedem
asamblat pentru prima dată.
Te simțeai ca într-o grădină zoologică din spațiu. Părea atât de real!
Avea atâta emoție în forma sa ciudată, dintr-o altă lume.
E unul dintre personajele cele mai emblematice din cantină.
Dacă nu-ți amintești nimic altceva, zici: „Tipul cu cap de ciocan
„a fost nemaipomenit.” A lăsat o impresie puternică și...
Am văzut cum s-a făcut în diferite filme și e șocant cât
de viu pare atunci când te uiți la așa ceva.
Cine este acesta care intră neanunțat?
Eu joc înăuntrul acelui personaj.
JOHN ROSENGRANT - PRIMARUL
Am făcut un rucsac ca să susțină greutatea acelui personaj.
Am luat o carcasă din fibră de sticlă și am urcat... Așa am putut să-l port,
astfel încât greutatea să fie distribuită mai bine.
Dar trebuie să te gândești: ce are nevoie să facă?
Are nevoie să clipească, trebuie să aibă o sprânceană.
În cazul lui Ithorian,
aveai niște guri ciudate pe ambele părți care se mișcă
și vorbește în limba balenelor, care ulterior se traduce.
Deci, are o cutie de traducere pe el.
Cei din Ordinul Vântul Nopții n-au voie să opereze în afara spațiului huttez.
Mulțumesc că l-ai predat.
Mi se pare mereu amuzant, acum că facem seria asta de live action,
că întâmpinăm mai multe probleme ca-n Războiul clonelor.
Fiindcă acum relatezi atâtea povești
„Aș vrea să am un Ithorian, dar aș vrea să vorbească.
„Nu vrem să punem subtitrare.”
Cum facem asta? Cu o cutie vocală.
Într-un episod din Războiul clonelor o aveam.
O confecționează și mă uit la ea, îmi zic:
„Doamne, uite cutia noastră vocală!” E așa drăguț să vezi că încă e acolo!
E ceva... Repet, asta își doresc fanii.
Își doresc un univers conectat.
Să conduci un clan este mai complicat decât vânătoarea de recompense.
Asta e tot?
Du-te la Sanctuarul lui Garsa.
O să vezi despre ce vorbesc.
Pentru Garsa, am avut circa 300 de costume noi care nu mai fuseseră văzute.
SHAWNA TRPCIC - DESIGNER DE COSTUME
Am teancuri de cărți despre tot ce are de-a face cu Războiul stelelor.
Am cărți până și despre Battlefront. Mă asigur că
rămân în cadrul acelei estetici și rămân în acea lume.
Deci a fost o provocare nostimă,
să mă asigur că există o separare între toate popoarele
pe care le întâlnim în această serie.
Cred că ți-ai făcut înțeles punctul de vedere.
Garsa Fwip este stăpânul Sanctuarului.
Iar Sanctuarul e un cazinou extraordinar,
un bar-cantină de pe Tatooine.
Ca să vă imaginați, seamănă cu cafeneaua Rick's din Casablanca.
Iar ea e Rick.
Sau o combinație între Rick, Beyoncé
și Lauren Bacall, presupun. Nu știu.
Îmi amintesc anii tăi în Groapă.
N-am mai văzut niciodată tehnici marțiale atât de impresionante.
Erai o legendă.
Poate citi persoana cu care vorbește se poate adapta
și reușește să rămână în viață, să supraviețuiască și să-i priască.
Dar să faci parte din moștenirea personajelor feminine puternice din lume
este o onoare incredibilă.
Ce zici să eliberezi acest client
și să-i lăsăm pe acești oameni să se întoarcă la distracție și-n schimb
îți voi șterge toate datoriile?
A meritat o încercare.
Hei, amice!
Se pare că ți-ar prinde bine o slujbă.
A existat o serie de wookiees ca Krrsantan
de-a lungul anilor în Universul Extins, iar oamenii au spus:
„Dacă nu e Chewbacca sau o versiune întunecată de Chewbacca?”
Un vânător de recompense sau un Jedi wookiee.
Până la urmă, primul lucru este:
cum facem ca un copil care-l vede să știe că nu e Chewbacca?
Trebuie să fie de mare impact vizual într-un mod care diferă imediat.
Ceea ce aduce Carey interpretării, postura, felul în care stă
e diferit de Peter.
Are niște ochi pătrunzători,
pe când Peter avea niște ochi blânzi și buni.
Ai grijă de tine, bine?
Bine.
A trebuit să creez această atitudine pentru personaj
fiindcă e mereu supărat. Așa este el.
Am vrut să mă asigur că, chiar dacă doar stăteam
și nu puteam arăta asta cu fața, o transmit prin personajul în costum.
PROBĂ DE COSTUME
Robert Rodriguez mai lucrase cu Carey Jones și înainte.
De fapt, Carey Jones a lucrat cu mine la Stan Winston cu ani în urmă.
Dar Carey s-a pretat bine personajului, rolului.
De asemenea, fiind din domeniul efectelor practice,
știa în ce se bagă.
Legacy a venit cu acest sistem uimitor care...
M-a dat pe spate. De câte ori deschideam și închideam gura,
același lucru îl făcea maxilarul lui Krrsantan.
Chiar și sprâncenele, dacă voiam să mă încrunt sau să le ridic,
se mișca și-i modifica fața.
Ceea ce ador.
Încearcă să creeze un stil de luptă pentru Boba.
Ținând cont că mandalorianul este un pistolar șmecher,
eu semăn mai degrabă cu Conan, și asta a fost referința.
Dar, acestea fiind spuse, am vrut și să nu pară atât de grosolan,
unidimensional. Voiam să fie deosebit de precis
și se vede asta puțin atunci când folosește bățul gaffi.
Am cercetat un pic și am aflat că bățul gaffi
era bazat pe o armă de războinic fijian,
cunoscută ca „totokia” și reprezentând, de fapt, un cioc de pasăre.
Deci am ținut cont de toate astea. Când lovesc,
folosesc chiar părțile potrivite ale armei.
Chiar și atunci când nu am arma, tot folosesc acel nod.
Deci, dacă dau cu pumnul sau lovesc, folosesc mai degrabă o mișcare răsucită
pentru a reprezenta nodul din acel băț gaffi
și a-i conferi un stil propriu.
Am fost încântat că episodul meu ia elemente
din Sezonul 1, Episodul 5, cel pe care Filoni l-a numit „Pistolarul”.
Cel în care toți întreabă: „Ăla care merge e Boba Fett?”
Imediat ce auzeai pintenii, toți ziceau:
„Știm cine este.”
Continuăm povestea, deci el o salvează, o duce la un atelier de modificări.
Eu am ocazia să stabilesc de unde are stomacul robotic cibernetic.
Ceea ce a fost super distractiv.
- Vrem să vedem cum pune... - Credeam că suportul e în ăsta.
Cu siguranță o să rămână desprins.
În primul rând, au fost multe efecte practice.
Fiindcă trebuiau să facă un număr de magician foarte mișto,
unde eu sunt într-o cutie,
apoi au întins peste ea o bucată de proteză care mă imita
pe deasupra. Deci părea că sunt întinsă direct pe pat.
Glumeam că e genul de truc cu femeia tăiată în jumătate.
Astfel, pot să arate
modificatorul care funcționează pe burtă, se putea vedea mecanismul.
Nu ai de gând să o închizi?
Și să acoperim tot mecanismul ăsta superb?
Am introdus mandalorianul ca cineva care era foarte...
Avea îndoieli în legătură cu droizii.
Iar generația următoare își instalează piese de droizi în corp.
Este evoluția fiecărei generații, modul în care li se schimbă atitudinea
comparativ cu cele anterioare.
Ce mi-ai făcut?
Te-am dus la un atelier de modificări la periferia lui Mos Eisley.
M-am săturat să moară cei ca noi din cauza imbecilității altora.
Suntem mai deștepți decât ei.
E timpul să ne încercăm norocul.
Noi?
Chiar de la început, Boba Fett părea
versiunea Familiei Addams a Mandalorianului,
în care droidul lui era 8D8,
jucat de Matt Berry cu o voce foarte sardonică.
Țipetele ascuțite din cauza torturii vor trimite un mesaj clar
tuturor celor care ar putea să vrea să-ți ia tronul.
Castelul pare bântuit,
iar rancorul nu mai e acolo,
așa că știam că trebuie să găsim o cale de a obține...
De a începe să-i populăm menajeria.
Te rugăm să accepți acest dar ca despăgubire.
Un cadou impresionant.
A fost o construcție frumoasă în miniatură
pentru interiorul în care... Ca o groapă a rancorului.
ENRICO DAMM SUPERVIZOR EFECTE VIZUALE ILM
A fost un model destul de mare pentru porți, intrare
stânci și zăbrelele din partea de sus.
Ne place să avem o precizie aproape arheologică.
Există cercetători la ILM care ne pot oferi imagini din culise
din filmele originale și reușim să fim foarte preciși.
Am făcut o scanare și am dus-o pentru a fi utilizată pe volumul LED,
astfel încât să putem filma actorii în acest mediu.
După părerea mea,
partea care face rancorul cel mai memorabil
e cea în care dresorul rancorului se întristează atunci când rancorul...
Când Luke îi închide poarta peste cap.
Luke luptă pe viață și pe moarte.
Deci îl susții și apoi
vezi acest biet paznic al rancorului foarte trist, care este consolat.
Mi s-a părut foarte curios. E ca și câinii?
Ideea de a aduce acea dimensiune a fost foarte distractivă.
Apoi, desigur, cred că partea care le leagă pe toate
este cea cu dresorul.
N-am încredere în nimeni care nu iubește câinii.
DANNY TREJO - DRESOR RANCOR
Cred că trebuie să-ți placă câinii ca să apreciezi rancorul.
El este ca un câine uriaș.
Îl poți dresa să fie nărăvaș, îl poți dresa ca protector
sau ca un cățeluș.
Ăsta e locul, nu?
Ăsta este locul? Da.
Dacă creează o legătură cu tine, dacă tu ești persoana lui de încredere,
atunci face orice îi spui,
iar Boba Fett înțelege bine asta.
Când îmi dau jos gluga și se uită la Boba Fett,
e ca și cum spune: „Bine,
„omul meu are încredere în tine, așa că o să am și eu.”
Ușurel, băiete. Ușor.
E una dintre cele mai iubite creaturi din Întoarcerea lui Jedi.
Când am avut ocazia să-l readucem pentru Povestea lui Boba,
am zâmbit larg când Jon a zis: „Bine,
„hai să găsim o continuare care să onoreze acea creatură.”
Pentru asta, ne-am întors și ne-am uitat la toate înregistrările,
la toate machetele originale,
pentru că am vrut să surprindem esența.
Nu e același rancor, deci putea fi ușor diferit.
Dar am vrut să păstrăm farmecul a ceea ce am văzut.
Iar farmecul era dat de marioneta construită de Phil Tippett.
Era un monstru de cauciuc.
Dar modul în care a fost fotografiat, luminat
pictat a fost absolut grozav.
Nu arăta fotorealist. Dar nu era necesar.
Era mai mult impactul emoțional. Și asta am vrut să surprindem.
În Întoarcerea lui Jedi, am avut o mână imensă care l-a apucat pe Luke.
Așa că ne-am gândit că, în versiunea asta, Boba Fett o să călărească.
Vrem ca el să călărească un monstru gigant pe ecran albastru,
sau chiar vrem ca el să călărească un cap de rancor adevărat?
Cred că decizia a fost: „Să mergem până la capăt.”
Trezește amintiri, nu-i așa?
Ca pe vremuri.
S-a depășit mult ideea de a avea doar capul.
RICHARD BLUFF - SUPERVIZOR EFECTE VIZUALE
Până la urmă, am folosit capul și umerii ca efecte practice,
și apoi am construit brațele CG în afara acestora.
Deci, în funcție de ce scenă vizionezi, e fie complet CG,
fie complet efect practic sau o combinație.
Când ai o creatură de mărime naturală
cu o ușoară mișcare mecanică, începi să crezi mult mai mult.
Aproape că trebuia să-ți spui că nu e ceva real.
Știi ce vreau să spun?
Pentru că chestia asta e masivă, se mișcă,
și e ca atunci când...
Când ai un animatronic sau așa ceva și se mișcă,
se mișcă și partea asta,
dar atunci când mușchii gâtului, și totul se mișcă împreună
e ceva... uau!
Vreau să învăț să-l călăresc pe ăsta.
Ce vrei?
Chiar la început, eu și Jon am trecut prin tot sezonul,
iar Jon voia să realizeze anumite lucruri.
Amândurora ne place Mando
și am simțit că va fi greu
să treacă un întreg sezon fără să-l vedem.
Având în vedere că e prieten cu Boba,
are sens să-l aducem înapoi în poveste.
Care e recompensa?
Fără recompense. Avem nevoie de mușchi.
Boba Fett.
Cu siguranță ar aprecia asta.
Incluzând Povestea lui Boba Fett în cronologie și lăsând totul să se așeze
ne-a permis să lăsăm să treacă ceva timp,
să luăm o pauză și să-l cunoaștem pe mandalorian
după ce-și scoate casca
și Copilul nu mai face parte din viața lui.
Acea relație tată-copil care se dezvoltase a dispărut.
Așa că viața lui își pierde o parte din sens.
Era un gol care trebuia umplut.
Pot să te duc viu
sau pot să te duc mort.
Redevine vânător de recompense. Are Sabia Întunecată.
Se simte că e cineva care-și caută casa.
BRYCE DALLAS HOWARD - REGIZOR
Își caută locul în galaxie.
La începutul episodului,
îl vedem pe Mando croindu-și drum spre Armorer și Heavy și reluând legătura.
În acest proces, e în stare să caute antrenament.
Uite, simte!
Ești prea slab ca să lupți cu Sabia Întunecată.
Va câștiga dacă lupți împotriva ei.
Nu o poți controla cu puterea ta.
Expunerea poate fi un mare obstacol în mijlocul drumului.
Dar în Războiul stelelor stai ca pe ghimpi,
vrei să afli mai multe despre legende.
Mereu fac referire la scena în care apare sabia laser,
iar Obi-Wan Kenobi vorbește despre Războiul clonelor și tatăl lui Luke.
Ai luptat în Războiul clonelor?
Da. Am fost odată cavaler Jedi, la fel ca tatăl tău.
Mi-ar fi plăcut să-l cunosc.
A fost cel mai bun pilot din galaxie.
Și un războinic viclean.
Am înțeles că și tu devii un pilot destul de bun.
Deci, pentru ca povestea lui Mandalore să apară acum,
după trei sezoane de la începutul poveștii,
fiindcă oamenii sunt curioși ce-a fost Curățarea,
ce-a fost Noaptea celor O Mie de Lacrimi, Cântecele Trecutului Eonilor.
Așa că am început să arătăm imagini.
Iar acele imagini trebuiau să evoce ceea ce au creat George și Dave
în Mandalore, în filmele animate.
Dar asta a fost calea noastră de a aborda partea asta.
Cei născuți din neamul Mandalore s-au abătut de la calea dreaptă.
În cele din urmă, camarila imperială a distrus
tot ceea ce știam și iubeam în Noaptea Celor o Mie de Lacrimi.
Curățarea Mandalore a fost o secvență interesantă.
Ne-am uitat la multe filme de referință pentru anumite lucruri, precum Jarhead,
în care sunt în deșert, în câmpuri petroliere,
și apar siluete de soldați cu distrugere în jur.
Arată ca iadul pe pământ în spatele lor.
Sunt printre dărâmături
și, pentru a arăta roboții venind spre tine,
am folosit droizi K-2SO, ceea ce e foarte interesant.
Am folosit droizi-sonde, din nou foarte interesant
să-i vezi pe aceia în spate
cum trec prin foc și li se văd siluetele pe fundalul dărâmăturilor...
Sunt imagini de mare impact.
Doar cei care au urmat Calea au scăpat de blestemul profețit în Crez.
Acum, aflăm mai multe despre refugiu și care sunt regulile.
Și cât de tare îl doare să fie un paria,
fiindcă a încălcat singura regulă pe care știa că n-are voie s-o încalce.
Din Djarin, ți-ai scos vreodată casca?
Da, am scos-o.
Atunci, nu mai ești mandalorian.
Te implor pentru iertare! Cum pot să mă ispășesc?
Pleacă, renegatule!
Am primit mesajul tău.
Mesaj? Ce mesaj?
Ai spus că mi-ai găsit un înlocuitor pentru Razor Crest.
Da, așa e, asta am spus, asta o să fac.
Am muncit pe brânci, da. Ai adus banii?
N-1 îmi este foarte drag,
căci inițial l-am proiectat pentru Amenințarea fantomei.
Trebuia să fie speeder-ul lui Anakin.
A fost concepută special pentru a arăta ca o versiune F1 a unui X-wing.
Eu și George am pus la punct nuanțele
și are un stil foarte distinct.
Este o mașinărie foarte bine lucrată.
Jon a spus, practic, s-o tratăm ca pe o mașină vintage clasică.
S-o scoatem de la naftalină, de parcă Peli a găsit-o într-un garaj
și a arătat-o. Iar acum o repară,
o modifică, retehnologizează anumite lucruri,
o modernizează, păstrând vechiul aspect,
dar transformând-o în ceva nou.
Vești grozave. Ți-am găsit un alimentator de putere Venturi turbonic.
Vei avea cea mai rapidă navă din Marginea Exterioară.
În anii '50 sau '60,
când George Lucas a creat American Graffiti,
conduceau Deuce Coupes sau Forduri cu trei geamuri din 1932.
Le luau și tăiau bucăți din ele
și modificau viteza.
Deci am vrut să păstrăm viu acel spirit.
Ideea de a crea un luptător stelar N-1
într-un garaj, cu un mecanic,
și de a construi propria versiune personalizată.
Despre asta e vorba în film.
Amândoi sunteți implicați și încântați.
Nu e ca și cum: „Unde este colectorul de vapori?”
Este cu adevărat... Ca și cum: „Are un as în mânecă.”
Și chiar are.
Acest design a fost făcut în urmă cu peste 23 de ani.
Îmi amintesc că am stat în el acum 23 de ani în Leavesden, Londra,
când filmam acel film.
Am avut ocazia să stau în această nouă versiune după 23 de ani,
și m-a făcut să zâmbesc, pentru că a fost ca și cum n-am îmbătrânit deloc.
S-a păstrat acolo.
Ce drăguț!
Jon zicea să avem o secvență de antrenament cu Luke,
pentru că știam că publicul se va întreba ce se întâmplă cu Grogu,
și cum îl vrem pe Luke ca profesor?
Simetria
de a fi antrenat de acea specie, și apoi de a lua unul
dintre ei pentru a-l antrena a fost foarte satisfăcătoare.
Luke trebuie să-și suprime partea sentimentală
și să fie cât se poate de profesionist.
Să încerce să-i insufle elevului valorile de care va avea nevoie
dacă va fi un Maestru Jedi.
Cu Luke, întotdeauna am simțit
că e un pas înainte pe calea Qui-Gon Jinn,
chiar dacă nu-l cunoștea pe Qui-Gon.
Dar, dacă te uiți, Qui-Gon l-a antrenat pe Obi-Wan, Obi-Wan l-a antrenat pe Luke,
deci poți aplica acea metodologie.
E interesant și pentru că Qui-Gon l-a antrenat pe Obi-Wan,
iar Obi-Wan, pe Anakin.
Obi-Wan îi antrenează și pe tată și pe fiu, ceea ce mi se pare captivant.
Apoi tatăl o antrenează pe Ahsoka, foarte captivant.
Recunosc că Ahsoka este un pic cam necioplită,
dar, cu mult antrenament și răbdare,
ar putea să devină cineva.
Cel mai greu a fost s-o punem împreună cu Luke.
Au o relație ciudată, fiindcă ea a fost antrenată de tatăl lui,
el nu și-a cunoscut tatăl...
Așa că-și pot oferi un context unul altuia într-un mod frumos.
Ce mult semeni cu tatăl tău!
Războiul stelelor a fost întotdeauna unic, în sensul că
are personaje feminine puternice.
Prințesa nu era o floare plăpândă.
În ghena de gunoi, zburătorule!
A stat față în față cu Vader
și i-a vorbit cu tupeu.
Iar Ahsoka este o femeie Jedi
cu un trecut complicat.
E, pur și simplu, palpitant.
Am văzut ce-i pot face astfel de sentimente unui cavaler Jedi antrenat.
Și celor mai buni.
Nu-l voi porni pe copil pe acel drum.
Desigur, Rosario e încântătoare.
A fost foarte amuzant... E un moment amuzant cu Rosario.
Nu și-a dat seama, pentru că în scenariul ei scria „Plo Koon”.
N-a știut până în ziua filmării
că nu se va întâlni cu Plo Koon.
Îmi fac toate scenele ca și cum...
O să fie foarte interesant. Maestrul Plo Koon.
Am fost puțin derutată de asta, dar mi-am zis
că ar putea fi interesant. Cum se sare de aici, acolo?
Nu știu. Mi-am zis că o să aibă sens.
Când ajung pe platou, o să pun toate întrebările
și o să mă descurc.
Apoi vine Mark Hamill.
Nu mi-a venit să cred că stau în fața lui
și lucrăm împreună, gen...
Am săbii laser,
este un copil Yoda
Luke Skywalker, în carne și oase, în fața mea.
Mă mir că n-am leșinat în ziua aia.
Nu-mi vine să cred că mi-au ascuns asta chiar și în ziua...
până am fost pe platou cu el.
O să te mai văd vreodată?
Poate.
Fie ca Forța să fie cu tine.
Cheia era ca Mark să fie acolo
pentru că știi cât de mult înseamnă pentru el.
Personajul ăsta.
Înțelegi asta când îl vezi acolo și...
Privirea lui când se uita la Graham când juca,
acest sentiment de mândrie pe care-l avea
urmărind acea interpretare dedicată și știind că a contribuit la ea.
Zic: „Mi-a spus odată, fără să-l privească,
«Mărimea nu contează.»”
Și simt că asta îl marchează pe Grogu.
Grogu se oprește. Și simt asta. Apoi mă întorc.
Filmam niște cadre cu Mark, apoi filmam niște cadre cu Graham
și era o singură cameră fiindcă aveam un echipament de flux...
DAVID KLEIN - DIRECTOR IMAGINE
... pe camera noastră, adică două camere mici infraroșii
de fiecare parte a obiectivelor noastre de filmare,
iar Graham are punctele invizibile în infraroșu pe față.
Unele vizibile, altele invizibile. Și funcționează foarte bine.
Dar meritul pentru acel personaj este al lui Mark.
Mark și Graham trebuiau să fuzioneze și să devină Luke,
iar Mark trebuia să-și împărtășească cunoștințele despre cum e Luke.
A fost ceva special pentru noi toți.
„Mărimea nu contează.”
Așa vorbea.
Vorbea în ghicitori.
Ai auzit pe cineva vorbind așa acasă?
E un proces nou pentru amândoi.
Încercăm să oferim realizatorilor tot ce au nevoie.
Eu am făcut de toate: teatru, radio, televiziune, film...
Fiecare dintre ele are cerințele sale specifice.
Dar acesta este un aspect complet nou.
Mă întreb dacă... schimb momentul pronunțării:
„Așteaptă înainte s-o iei.”
Cred că mai devreme am pregătit-o.
Da.
Apoi a plecat iar, eu spun: „Așteaptă.”
Aceasta este o interpretare combinată.
Nu doar ca dublură, ci și indicațiile regizorului și cu ce avem de-a face,
toate aceste elemente se unesc
astfel încât devine o experiență de învățare continuă.
Deci acolo și acolo.
Da, acolo.
Unul dintre cele mai distractive lucruri în munca la acest film...
ABBIGAIL KELLER PRODUCĂTOR EFECTE VIZUALE
... este faptul că Jon, Dave și Robert susțin așa mult învățarea prin greșeli.
E nevoie să avem un spațiu sigur să încercăm, să reîncercăm
să învățăm și să îmbunătățim cu o astfel de tehnologie.
Unul dintre cele mai satisfăcătoare aspecte ale muncii noastre cu Luke
a fost progresia.
Din punctul de plecare, la sfârșitul Sezonului 2,
am câștigat multă experiență.
Deci, pentru Sezonul 2, am colaborat cu artiștii de efecte vizuale de la Lola.
Și, desigur, de-a lungul acestui proces
au folosit deepfake pentru a înțelege care trebuia să fie asemănarea
pentru schimbul de fețe al lui Luke Skywalker.
La acea vreme, n-am putut să le folosim în produsul final,
căci tehnologia era încă în curs de dezvoltare.
N-am putut obține rezoluția necesară.
Pentru Povestea lui Boba Fett,
știam că e nevoie de o cantitate de muncă de zece ori mai mare.
Personajul trebuia să ducă episodul.
Și, din cauza muncii de cascador necesare, ne trebuia și un cap CG.
Deci în acel moment am știut că aveam nevoie
să vorbim cu John Knoll și ILM ca să vedem
cum putem combina toate noile tehnologii care există
și capul CG ca să rezolvăm problema cu Povestea lui Boba Fett.
Landis și-a continuat dezvoltarea cu munca deepfake și, desigur,
am lucrat cu Dave Klein să rulăm multe probe înainte de filmare.
Am filmat imagini de fundal pe platou în diferite momente ale zilei.
Am filmat pe volum LED,
diferite probe cu Graham care-și mișcă capul
din unghiuri diferite de pe macarale
cu o varietate de încărcături de volum LED
și a trebuit să ne dăm seama unde cedează.
Nivelul de progresie a continuat să se dezvolte.
Deci, odată ce munca a fost predată către ILM,
iar Pete Demarest a intrat în posesia materialului de înaltă rezoluție
și a început să rotească totul până la 11,
lucrurile au continuat să se îmbunătățească.
Cred că, pentru ILM, au continuat să avanseze
atunci când l-au angajat pe Sam Head.
O persoană cunoscută celor
care au urmărit progresul muncii deepfake,
în special al acestui personaj.
A venit și a fost capabil să ofere recomandări și îndrumare
și a fost un efort de colaborare între Pete Demarest și Sam,
John Knoll, Landis, și mulți alți artiști care au permis ca această muncă
să ajungă la nivelul la care este.
Sari, și în timp ce o faci, simte cum Forța curge prin tine.
Te străduiești prea tare. Nu încerca.
Fă.
Când lucrezi la efecte vizuale, te ocupi, evident, de munca din spate
și, de cele mai multe ori, te gândești:
„Asta va fi foarte greu de pus în practică.”
Să faci astfel încât acest copil să se legene, să sară peste cap.
Cred că, pe plan intern, oarecum
ne-am pregătit pentru multe reconstituiri digitale.
Dar, de fapt, n-a trebuit să facem mare lucru ca să reușim.
Uită-te la tine.
Starul neașteptat.
Deseori, îi găseai pe Mike Manzel și echipa lui
într-o etapă cu Grogu la capătul unei tije,
încercând să-și dea seama cum să sară peste cap.
Încercau să vadă cât de reale pot să facă aterizările.
Cred că, din când în când, îi invitau pe Jon și pe Dave
ca să vadă acele repetiții.
În acel moment,
se vedea că Dave își calcula în minte
cum putea edita acea secvență, eventual.
E chiar simplu și cred că, la final,
o să avem un moment în care camera rămâne asupra lui.
Când Luke îl antrenează pe Grogu,
trebuie să faci publicul să creadă
că i-ar putea fi mai bine lui Grogu să fie cu Luke
decât să fie cu Mando.
Asta e toată șmecheria.
Bineînțeles că vrem să fie cu Mando.
Dar este ăsta lucrul corect?
Și nu cred că Luke prezintă un argument, oricum.
Cred că și Luke, mai mult decât oricare Jedi din galaxie,
înțelege cum ar fi să fii cu persoana la care ții cel mai mult.
Să fii cu figura ta paternă.
Deci, cred că Luke este, într-adevăr, un mentor foarte bun pentru Grogu.
Jon a predat scenariul pentru Episodul 7, finalul sezonului,
care era un scenariu lung, dens.
Mai degrabă un episod dublu, care era enorm și includea totul.
Mando, copilul Yoda, Scorpeneks, Krrsantan dezlănțuit,
Cad Bane, Boba călare pe un rancor,
toți gotra și toate grupările luptă pe străzile orașului.
Doar acel episod era ca un pachet de succese Războiul stelelor.
Deborda de lucruri mișto.
Îmi doream să-l regizez foarte mult,
dar m-am gândit că sigur Jon vrea să-l regizeze pe ăsta el însuși,
pentru că el n-o făcuse la niciun alt episod.
M-am dus la el și i-am ținut un întreg discurs de ce ar trebui să-l regizez eu.
Iar el a spus...
Și-a scărpinat bărbia,
destul cât să-mi provoace un atac de cord,
apoi a spus: „Bine, îl poți regiza.”
Încă nu reușesc să înțeleg cum a filmat totul.
Adică... cum a surprins?
Te uiți la episodul în care rancorul atacă Mos Espa.
E ca un film cu greutate, ca... Iar noi avem doar un mic platou,
iar Robert aleargă cu camera și echipa,
și energia lui se simte în fiecare cadru.
Ne arăți cuțitul, te pregătești să pleci,
și, în timp ce pleci, le arunci o ultimă privire.
Punerea în scenă a bătăliei finale din episodul 7 a fost impresionantă.
Chiar dacă am atins-o și înainte, în preproducție,
realizând niște animații și previzualizări foarte specifice,
pe care am reușit să le editez într-o construcție destul de strânsă.
Am făcut-o fiindcă știam că o să ieșim pe platourile reale, în soare,
n-o să fim pe volum.
Deci am fost liber să inventez multă acțiune în zbor,
iar cu asta mă simt în elementul meu și îmi place la nebunie.
Când ai un spațiu deschis cu niște personaje mișto
și dăm tot ce avem.
Cad Bane a fost un personaj care a apărut în Războiul clonelor
și la crearea căruia Dave a contribuit mult.
Pălăria te face să ieși în evidență.
Nu-mi place să mă ascund sub cască.
Nu știam cum o să ne descurcăm. Dar Legacy
a venit cu un concept în care...
Se strânge atât de tare pe fața actorului,
încât ceea ce vezi este gura adevărată care se mișcă.
Boba Fett este un criminal cu sânge rece care a lucrat pentru Imperiu.
Noi am creat și sculptat acele elemente.
Le-a făcut un sculptor bun de-ai mei, Jason Matthews,
și a creat aspectul pentru a se potrivi cu personajul
în seria animată a lui Cad Bane.
Un mare actor, Dorian Kingi,
care are tipul de corp perfect pentru Cad, îl joacă.
Fără a dezvălui toate trucurile, am făcut niște dinți foarte complicați
care îi scoteau în evidență gura
pentru a obține structura osoasă a lui Cad.
Nu e prima dată când te-am învins la o misiune.
Fața a fost alcătuită destul de repede.
Cred că cel mai greu a fost cu pălăria. Trebuia s-o potrivim cu precizie
și le-am trimis multe poze cu Lee Van Cleef.
Pentru că în povestea lui Cad Bane, când George a creat acest personaj,
a creat numele de Cad Bane și a spus
că este un fel de Lee Van Cleef pentru Clint Eastwood-ul lui Boba Fett.
Încă sunt mai rapid decât tine.
Se poate,
dar eu am armura.
Hai să aflăm.
Purtarea armurii îți dă un sentiment al puterii
și imediat ce ți-o pui te simți, într-un fel...
O simți din interior.
Te simți puțin mai puternic și mai forțos.
E interesant de observat că, chiar și atunci când port casca,
iar Robert vede mult în secvențele tăiate la montaj,
tot simte personajul cum transpare și prin cască,
acele lucruri mărunte care...
Felul în care casca se mișcă puțin,
dar intuiești ce fac sub cască
și tot se întrezărește.
Nu pot părăsi Mos Espa.
Oamenii ăștia se bazează pe mine.
Ideea ca rancorul să fie liber în Mos Espa,
cu toate cupolele și turnurile,
și că poți intra în bătălia la scară kaiju, ca-n King Kong,
cu acest personaj care deja
e-n genul stop-motion sau Harryhausen.
Și să ai acest personaj liber...
Apoi, desigur, să-l ai pe Grogu care poate să intervină
cu spiritul său iubitor și săritor încheie acea secvență într-un fel
care este, sperăm, neașteptat, dar din toată inima.
A părut lucrul potrivit.
Am vrut să se simtă că puterile i-au evoluat într-un mod subtil.
Dacă observați, m-am asigurat că nu închidea ochii
atunci când își folosea puterile la acel moment.
Am vrut să-i țină deschiși,
aproape ca și cum ar trimite iubire, calm și empatie bestiei.
Este prima oară când folosește Forța fără să închidă ochii.
Abia la finalul cadrului
îi închide, pentru a adormi rancorul.
Ce a învățat de la Luke?
Puterea nu e ca să distrugă, să devină un spadasin expert.
Ci e o putere mai simplă, să calmeze ceva,
să potolească furia cuiva, mânia, frica.
Grogu îndepărtează asta, calmează,
și astfel ne întoarcem la ce înseamnă un Jedi și Forța.
Natura acestor povestiri reprezintă o certitudine
când ai de-a face cu călătoria eroului,
pentru că e vorba despre a lua parte la ceva mai mare decât tine.
Ăsta este eroismul adevărat.
Eroismul înseamnă să pui deoparte propriile nevoi individuale
și să le pui în slujba a ceva mai mare decât tine.
Iar acel lucru mai mare decât tine ar putea fi,
în cazul Mandalorianului din primul sezon,
să creeze o familie și să fie tatăl acestui copil orfan.
Sau, în Boba Fett, ar putea însemna, după ce și-a pierdut tribul lui,
să creeze un trib sau o comunitate cu ce a învățat.
Este puțin schimbat și cred că poate să revină oricând la cum era,
dar acum, odată cu găsirea lui Fennec
și văzând că ea era în același punct ca el...
Cred că el caută un confort de genul celui oferit de familie
și îl înțelege mai mult,
iar Boba n-a avut niciodată așa ceva.
Așa că face parte din călătoria lui emoțională.
De ce trebuie să se încline în fața mea?
E mai bine decât să tragă.
Astea sunt singurele mele posibilități?
Când conduci orașul, da.
Pentru mine, Povestea lui Boba Fett este un cerc complet.
Am avut ocazia să lucrez cu personajul meu preferat, Boba Fett.
Am avut ocazia să lucrez și să cânt în lumea creată de George Lucas,
cel care mi-a împărtășit personal secrete ale viitorului realizării de filme
la începutul carierei mele, ceea ce mi-a deschis calea pentru a fi aici.
Când mă plimb prin acest studio,
văd oameni uimitori care s-au dedicat aducerii acestor personaje pe ecran
și înseamnă ceva pentru ei.
Eu și Jon ne-am dorit să însemne ceva
pentru oamenii care lucrează.
Este marea mea onoare să spun
că am încheiat sezonul Povestea lui Boba Fett.
Felicitări! Am reușit!
Felicitări tuturor! POVESTEA LUI BOBA FETT - Am terminat!
Avem niște Jedi foarte buni care au lucrat la serial.
Suntem foarte norocoși să-i avem.
Disney GALLERY STAR WARS: POVESTEA LUI BOBA FETT
Subtitrarea: Iulia Rolle