Alisdair dro til Berlin i en uke
og kom tilbake og snakket om all kunsten han laget der.
Jeg spiller støttende partner, og spør hvor den er.
Han sier: "Hva da?"
"Du driver med blandede medier, jeg har et galleri.
Jeg vil gjerne se kunsten du har laget."
- Greit. - Det er en kortfilm av ham
og en hårete, eldre cubaner som har...
...glatt sex på en fettete presenning i det som ligner en tom skobutikk.
- Jeg setter ned eggetoddyen. - Marc, de laget sju kortfilmer.
- Hadde de sex i alle? - De handler om grådighetens erotikk
eller kapitalisme eller noe, kvalmende gode hensikter.
Jeg er en vits om jeg blir.
Skal du slå opp med ham?
Nei. Det er for mye bry.
Jeg lar ham gjøre det til slutt.
Finnes det anstendige menn her?
Thomas, hvor mange ganger må jeg si det?
Du får ikke si din mening selv om du laget din egen eggetoddy.
Og den sexy, rike mannen din
er i ferd med å lede allsang ved den knitrende ilden.
Spørsmålet skulle bare sveve der et øyeblikk.
Det er den eneste esken med ditt navn.
Jeg visste ikke at vi skulle ha gaver.
Jeg glemte å ta med vin. Ikke si til Terrance at jeg sa det,
for vi kranglet om det på veien.
Ja. Siden vi nærmest deler mannen min,
tenkte jeg det passet.
Marc fortjener deg ikke. Det vet du vel?
Om det går skeis mellom dere to,
drar jeg ikke noe sted. Jeg stiller opp.
Greit. Terrance blir sikkert glad for det.
Han hadde forstått.
Om det er en sjekk for leia mi, sverger jeg...
TIL SOPHIE, SOM IKKE KAN SYNGE
Innkommende.
Hva faen er dette?
Det er håndlagede maracas.
Etter i fjor tenkte jeg det var fint om du fortsatt kunne delta i julesangene.
Det er faktisk mishandling.
Sangen du valgte i fjor, var ikke min toneart. Ikke min feil.
Stemmen din er som et orgel noen kastet ut et vindu.
Saksøker dette hjemmet for emosjonell tort og svie.
Tomme trusler.
- Nei. - Hva saksøker vi for nå?
På tide å sette meg selv først.
I motsetning til de gangene du ikke gjør det?
- Takk. - Fra mannen din.
Jeg blir tidd i hjel.
Hvorfor gjorde du det mot henne?
De er faktisk nydelige.
- Takk. - Ærlig talt,
manipuleringen rundt sangen min er utrolig.
Nei. Du er helt tonedøv.
Og høylytt.
Jævlig høylytt, og jeg elsker deg for det.
Hvor mye har du drukket?
Ikke din sak. Gi meg den.
Greit.
Kan jeg be om alles oppmerksomhet?
Pappa.
Vi vet hva det er tid for.
Kom. Jackie, kan du hente notene fra pianoet
og sende dem rundt?
Dere skal ha fått, og jeg vet at dere har det,
e-posten min med lydfilene med alle stemmene deres...
Om jeg hører om lydfilene én gang til...
...arrangert av den fantastiske Peter Finley,
tidligere elsker som har blitt en venn som har blitt Oscar-nominert komponist...
...som har tatt seg tid i sin travle timeplan
med å skrive musikk til den nye Victoria Valentine-filmen
for å være med oss i kveld.
Glad i deg, Petey.
Nei, men seriøst,
takk for at dere gjør dette til en av de beste kveldene i året.
Og min kjære Marcus.
Elskede, måtte jeg en dag bli verdig.
Greit, Petey!
Høylytt og stolt.
Hver dag
Blir som en ferie
Nydelig!
Når skatten min
- Når skatten min kommer hjem - Når skatten min kommer hjem
Nå har han vært lenge borte
Mens du har vært borte
Nydelig!
Har jeg tenkt på ham
Jeg fikk et brev i dag
Rundt klokken tolv
Det sto: "Rolig, skatt"
Himmelsk!
"Jeg kommer hjem"
Hver dag
Blir som en ferie
Strålende!
Når skatten min
- Når skatten min kommer hjem - Når skatten min kommer hjem
Modulering!
Hver dag
Blir som en ferie
Når skatten min
Når skatten min kommer hjem
- Når skatten min kommer hjem - Når skatten min kommer hjem
Når skatten min kommer hjem
Enda en glitrende suksess.
Sophie begynner å hikke.
Hva er poenget?
Ta henne igjen. Du fortjener det, som med det meste i livet.
Du bør knulle bartenderen. Jeg så at han så på deg.
Sikkert fordi han aldri har sett én person spise så mange pølser.
Jeg knuller heller deg, om det er greit.
Nå?
Gi Mrs. Bandini én grunn til å pusse politiet
på homsene på andre siden av veien?
Kommer hjem i begynnelsen av uka.
Vi har mye å snakke om.
Jeg drar, udyr. Gjør store feil.
Vær så snill. Jeg elsker deg vilt.
Elsker deg.
Når får jeg det?
Kjæresten min?
Jeg tror han eksperimenterte på dramaskolen. Likte det ikke.
Å?
Jeg mener bare et anstendig menneske. Du har det.
Jeg og du slår opp, og du er 15 år inn i dette.
- Hva har jeg? - Vennen.
Terrance ba meg flytte inn hos ham.
Det tok lang tid.
Jeg har ikke svart enda.
Hvorfor ikke?
For rent.
Jeg kan ikke være meg selv der. Skjønner dere?
Nei.
Hvordan være deg selv? Leve i skitt?
- Kaste søppel på gulvet? - Kanskje.
Om det var det jeg ville.
Hei, vennen.
Snakker om deg.
Fint. Vi snakker om deg også.
Om bare du kunne se deg selv fra andre siden av rommet.
Tar fra en pusten.
På nært hold? Bare rot.
Eggetoddyen er nydelig, Marc.
Takk. Du er den eneste som smakte.
God jul.
Faen.
Ser ut som noen fikk for mye før de kjørte hjem i kveld.
Herregud.
Det er drosjen til Oliver.
Lily Kayne har fått fikset puppene.
Og studioet har anfall
fordi Victoria Valentine har implantater.
Hva skal jeg gjøre?
Jeg skriver bøkene, de lager filmene,
og du, elskede, pusser opp kjøkkenet vårt.
Pusser jeg opp?
Jeg pusser opp i tillegg til å illustrere bøkene dine
og forsidene
og holde unna store mengder hulkende tenåringsjenter
som banker på døra og lurer på når du er ferdig
med de neste to bøkene du lovet.
Jeg skylder deg livet mitt.
Det vet jeg.
Gudskjelov for de tenåringsjentene.
Nei, ikke i kveld. Ikke når de tvinger deg til å gå tidlig fra din egen fest.
Det er vår fest,
for du planla den selv om du visste
at jeg hadde en boksignering i Paris morgenen etter.
Det er en signering. Du kunne utsatt den.
Ikke en julesignering på Louvre, elskede.
Har jeg sagt hvor kjekk du er i kveld?
Ikke nok, ærlig talt.
Si at pianoet er stemt.
Pianoet er stemt.
Den rare tangenten òg?
Erstattet.
Jeg har lengtet etter folk før
Jeg har elsket folk før
Men ikke slik
Det var ikke slik
Gi meg en verden Du har tatt verdenen jeg var
Fant du på det nå?
Nei, Anne Carson.
Hadde gitt fra meg huset for å ha skrevet det.
Det vil vi ikke. Vi pusset nettopp opp kjøkkenet.
Stemmer.
Takk for festen.
Oliver endret så mange liv.
Spesielt mitt.
Jeg leste en del av den første Victoria Valentine-boka
til filmauditionen og tenkte:
"Denne rollefiguren
er grunnen til at jeg ville bli skuespiller."
Hun er sterk.
Smart.
Hun er sannhetssøkende.
Bokstavelig talt.
Hun er telepat.
Men det vet dere nok alle sammen.
Og nå er han borte.
Hjertet mitt knuser.
For familien hans.
Og for filmen vår.
Alle lurer: "Hvorfor måtte dette skje?"
Han hadde så mange historier å fortelle.
Men livet suger.
Nå vet vi ikke om vi får filme femte og sjette film,
for han holdt på å skrive enda.
Så...
...Oliver,
din lille tøs.
Greit.
Håper studioet gir dem grønt lys til ære for deg,
og at vi får fortsette å fortelle historiene dine i mange år,
for vi
trenger dem.
Olivers første ord var "flytt deg".
Altså: "Ikke gå i veien."
Han kan ikke ha vært mer enn ett.
Jeg sto i veien for ham ut til den lille hagen vår,
og han ville bort til løvemunnene.
Han elsket å trykke på hodene og få dem til å snakke.
Han visste det ikke da,
men han fortalte historier selv før han kunne snakke.
I oppveksten delte han historiene med moren sin og meg.
Alltid om prinsesser som lette etter ting.
Jeg har tenkt mye disse dagene,
på alle gangene jeg oppmuntret ham til å skrive om noe annet.
Noe gutter pleide å skrive om.
Han var ganske trossig.
"Jeg er gutt.
Og det er dette jeg vil skrive om."
Jeg hører ham nå, mens han kjefter på meg for at jeg undervurderte historiene hans.
Jeg... hadde en tendens til det.
Han hadde rett.
Det er ikke
en glad tanke
å vite at barnet ditt lyktes til tross for deg.
Jeg skulle bare ønske at jeg kunne sagt
hvor mye jeg angrer på at jeg stengte veien til løvemunnene.
Jeg håper du ler med moren din der oppe.
Jeg ville gjort alt for å ta plassen din, gutten min.
Jeg er glad i deg.
Og jeg er stolt av deg.
Jeg er så...
...stolt av deg.
Har alltid elsket tegningene dine.
Hvor mange ganger har du lovet meg nytt arbeid?
Det er alltid plass til deg når du er klar.
Takk for at du kom.
Det er en stor byrde å få bruke kjøkkenet ditt
og sove på en dyr minnemadrass, men du sa du ville ha selskap.
Går det bra?
Så det betyr ja.
- Hun er rett her borte. - Takk.
Takk for at du kom.
Ingen årsak.
Før vi begynner,
vil jeg du skal vite
at Olivers forlegger prøver å slippe unna kontrakten,
siden han ikke leverer de neste bøkene.
Det er gått én måned.
Folk er motbydelige.
Forskuddet er stort.
Men, nei, amerikanere har aldri vært kjent for takt.
Advokatene jobber med det. Vi vet mer snart.
Greit.
Og du?
Har du ikke sovet?
Jeg har lest at hjernen er som en muskel.
Derfor er det så vanskelig å legge dødsfall bak seg,
for hjernen er trent opp til å føle ting for en person.
Og når de blir borte, opererer hodet ditt fortsatt
med oppfatningen at det burde føle de tingene
for den personen. Slik som...
...muskelminne.
Jeg prøver bare å lære hjernen min å ikke føle så mye akkurat nå.
Bare for å komme gjennom året,
slik at jeg ikke hele tiden minnes på at jeg både er foreldreløs
og enkemann.
Ser det ut som jeg ikke har sovet?
Jeg tror vi venter med testamentet.
- Jeg skal drepe deg for dette. - Du fikser det.
Du fikser det. Jeg tror på deg.
Greit. Ferdig med barrene.
Kom hit bort,
så går vi gjennom det vi skal gjøre i dag.
Sitt på anklene.
Bra. På tredje repetisjon stopper dere nederst.
Hendene på innsiden av knærne.
Bra. I denne stillingen vil jeg at dere skal hoste.
Kjenn på musklene.
- Bra. Alt i orden? - Hun gjør det ikke skikkelig.
Du må kanskje bare sjekke stillingen,
løfte brystet litt høyere. Å nei.
Sakte ned igjen.
- Bra. Én til. Opp. - Glad i deg.
Pust inn på vei ned.
Ned.
Og reis deg.
Så håret mitt er akkurat som ditt? Så jeg vil være som deg?
Jeg vil forstå det.
Jeg vil... mange forskjellige menn, feste til fem om natta?
Nesten som Shakespeare
om du tenker etter, mengden svik,
og likevel fortsetter de å gå på middagene.
Hvorfor må jeg velge en sang? Det er en datingapp.
Sangen spilles over en bildemontasje av deg.
Er det... Takk. Kan man velge å la være?
Hva slags sanger velger folk?
Radiohead. Mange kreative ledere velger Radiohead.
Det er bare seks måneder siden. Dette er unødvendig.
Tusen takk.
Toni Braxton. "You're Makin' Me High". Funker hver gang.
Hvordan vet du det?
Huket jo han her.
Det var bildene som funket for meg.
Det var absolutt bildene.
Men hadde jeg visst hva jeg bega meg utpå...
Uansett. Jeg hadde en legendarisk presentasjon.
Menn elsker string-stropper.
Du har beholdt nakenbildene.
Så søtt.
Hva? Det er romantisk.
Beklager. Jeg lette etter bilder,
og jeg finner ingen av deg uten ham, og jeg...
Det føles rart å klippe ham ut.
Ser jeg eldre ut? Jeg føler at jeg har blitt mye eldre.
- Nei... - Ja. Mannen din døde nylig.
Du har lov.
Jeg tror henne.
Hei.
Jeg synes vi skal gå ut.
Og... jeg slo opp med Terrance.
Hva? Hva skjedde?
Det var på tide, Marc.
Det føles bra. Flott, faktisk.
Det gjorde meg deppa. Alt sammen.
Jeg nekter å være fanget i systemet.
Jeg vil ikke ha regler eller trusler.
Truet han deg?
Den han er, truet meg, Marc.
Jeg kan ikke være hans type kone.
- Kone? - Jeg sa at jeg ikke kan være det nå.
Fridde han?
Fridde Terrance?
Nei. De har visst nettopp slått opp.
Hva?
Det var ikke rett. Hjertet sa nei. Kle på dere.
Jeg sa til Alisdair at jeg kom innom kunstgreia.
Det er en gruppeutstillingsjulefest på et lager.
Høres ut som et mareritt.
Thomas.
Alisdair slo opp i fjor.
På bursdagen din. Hvorfor gjør du dette mot deg selv?
Fordi jeg vil gi ham kontrakt med galleriet.
Og mitt livs kjærlighet er kaotisk.
Samme her. Marc, hent tingene dine.
Nei. Jeg kan ikke i kveld. Må jobbe.
Hva slags jobb må du gjøre på en fredagskveld?
Psykologen har gitt meg oppgaver
som forberedelse på årsdagen for den gangen
jeg så mannen min bli knekket ut av en bil som en escargot.
Greit, så...
Han skal lese Olivers julekort.
Jeg skal lese kortet.
Herregud, kortet er ikke åpnet.
- Det var det jeg sa. - Kan dere slappe av?
Marcus...
Vennen,
vi har stilt opp når du har trengt oss
i nesten et år nå.
Vi bygget redet til deg,
og vi satt på deg i et år.
Det er på tide å klekkes ut, vennen.
Åpne kortet.
Gråt.
Ta på deg noe dyrt og møt oss der.
Vi er glad i deg.
Her er vi... glade i deg.
Kjære Marcus
Med helgen foran oss
håper jeg dette er best opplevd skriftlig først.
Til min store overraskelse har jeg møtt noen utenfor oss.
Det er noe jeg føler at jeg vil utforske.
Jeg vet du trenger tid til å tenke og føle (hvordan vi må FØLE)
før vi diskuterer.
Jeg forventer mye diskusjon. Livet. Snart hjemme. Klem fra O
Nei takk.
Hvorfor ikke? Er du redd?
Alltid. Du?
- Livredd. - For hva?
Alt etter dette.
Det bør du være.
Etter min erfaring vil dette bare gjøre deg svimmel og flau.
Drittsekk.
To glass rødvin.
Takk.
Kjøpte drink til deg.
Greit.
Pleier du å tirre performanceartister?
Verket er ikke originalt, men hen prøver.
Gjør ikke alle det?
Jeg tror hen bare vil ha selskap.
I motsetning til deg.
- Du kjøpte drink til meg. - Du ga meg ikke mye valg.
Kan gi den til en annen.
Det er en mann nede som maler med kuken.
Betyr det at du vil holde meg med selskap?
Jeg kan forsikre deg om at det er en stor feil.
Jobber du med kunst?
Jeg pleide å male.
I det siste har jeg illustrert barnebøker.
Hvorfor sluttet du å male?
Stort spørsmål fra en fremmed.
Beklager.
Kan rose jakken din i stedet.
Moren min døde, og det var for vondt, så jeg sluttet.
Morsom festprat.
Og du vurderte aldri å male deg gjennom det?
Nei. Jeg er for sliten til masokisme.
Jeg vet ikke...
Jeg vil ikke høres pretensiøs ut,
men er ikke kunst en slags markering av smerte?
Hvor blir den ellers av?
Du er heldig som er fransk.
Jeg la den ned i ekteskapet mitt, og det var en feil.
Så du er gift.
Jeg var det.
Han døde også, i fjor.
Leit å høre.
Jeg vet ikke navnet ditt engang.
Theo.
Marc.
Skulle jeg ha rost jakken din?
Nei.
Kan jeg be deg på en drink denne uken?
Jeg er her noen dager før jeg skal til Paris.
Tror ikke det.
Men jeg kan gi deg nummeret mitt.
Foreldrene kjøpte plassen for å holde seg i gang.
Som en stor, dyr sandkasse.
Det patetiske er at hen vet at hen ikke er flink.
Marcus.
Fint å møte deg.
Deg også, Marc.
Hvor har du vært?
Jeg har vært her i 45 minutter.
Hvem var det?
Vet ikke.
Hvordan gikk det hjemme?
Alisdair har ny kjæreste.
Tok ham med i kveld.
Viftet med ham foran Thomas
som et bånd i et rytmisk gymnastikk-nummer.
Det var en hel greie.
- Visste du ikke at han hadde kjæreste? - Det går bra. Greit?
Det var ikke en hel greie.
Jeg bryr meg ikke om ham.
Det var en hel greie.
Jeg er kanskje singel og arbeidsløs nå,
men jeg hør løftet på sløret, og øynene mine ser.
Har du mistet jobben?
Jeg elsker at du trekker slutningen om at jeg har fått sparken.
Se på disse hendene.
Se på trælene jeg har fra å snøre 25 korsetter på hvite kvinner hver dag.
Du studerte kostymedesign.
Du jobber med en Keira Knightley-film.
Akkurat. Jeg må gjøre noe eget.
Jeg føler meg veldig klar i hodet. Veldig fri.
Hun har tatt molly og drukket vin.
Det går fint.
Jeg har aldri følt meg bedre.
Jeg må kanskje bo hos dere i to uker til seks måneder,
til jeg vet hva jeg skal gjøre.
Det blir chic.
Beklager restauranten.
Kontoret ble oversvømt i går og lukter som en septiktank.
Takk.
Håper du fikk ostekurven jeg sendte i forrige uke.
Ja.
Naboen min satte stor pris på den.
Skulle beholdt den om jeg ikke hadde Crohns.
Hei. Vil du ha noe?
Te. Grønn.
Vann, er du snill.
Som vi vet,
ble Olivers forlagskontrakt avsluttet
da han ble ute av stand til å utføre oppgaven.
Da han døde.
De har sendt en faktura som må betales før året er omme.
Jeg tenkte det var best å diskutere strategien for å beskytte boet.
Vi la merke til uvanlig forbruk på matleveranser.
Det var meg.
Fascinerende.
Jeg synes det er en fordel å bli kvitt noen av investeringene dine og Olivers
for å beskytte sparepengene dine fra nå av.
Greit.
Kontrakten på leiligheten i Paris
går ut i slutten av måneden. Jeg anbefaler...
Hvilken leilighet i Paris?
Leid i begynnelsen av desember i fjor.
Jeg antok du visste det
siden noen av beløpene antyder to personer.
Du er ikke den andre.
Nei.
Det er jeg ikke.
Sa han at han hadde møtt en annen?
Jeg vil vite så lite som mulig om folk.
Hva skal jeg si til vennene mine?
De kastet bort et år av livene sine for å hjelpe meg gjennom dette.
Jeg har mistet et år av livet mitt.
Dette er kanskje ikke beste stedet...
Jeg er 38!
Det skulle vært mitt livs beste år.
Kan du sende meg informasjonen om Paris?
Det kan jeg.
Beklager.
Beklager at du måtte... se alt dette.
Herregud.
Takk. Beklager.
Beklager. Takk.
Hva er det?
Terrance ville ha ut tingene mine.
Går det bra?
Ja. Jeg ville ut, og jeg er ute og har det bra.
Beklager. Jeg vet ikke hva som skjer.
Han var ikke der da jeg dro.
For å hjelpe med bagasjen. Han var ikke der.
Noen må snakke om noe annet. Hva som helst.
Sikker?
Ja, Marc. Bare snakk.
Greit.
Jeg vil takke dere begge for dette året.
Jeg vil vi skal dra til Paris i helgen. Oliver spanderer.
Bruke pengene hans uvørent.
Han hadde gjort det om han var der nå.
Og jeg kommer ikke på en bedre måte å markere ettårsdagen på.
Ja.
Vi fortjener litt glede.
Ja. Jeg synes det er vakkert.
Jeg synes du tilbyr oss noe vakkert og sjelfullt.
Ja. Takk. Hvor skal vi bo?
Vi har en leilighet der.
- Hva? - Siden når?
Oliver leide den i fjor.
- Jeg skal si den opp. - Hvordan føles det
å lett og ledig nevne at du sier opp en leilighet i Paris?
Skjønne mann.
Han finner fortsatt måter å gi oss fine ting på.
PARIS TAXI
Herregud.
Hva?
Herregud. Har dette stedet bare vært her?
Nei, jeg skjønner.
Sexy.
Det er hit folk kommer for å ha sex.
Marc trenger ikke påminnelser om all sexen de sikkert hadde her.
Jeg synes det er litt mye.
Hva prøver han å bevise?
At han har god smak.
Og han vet hvordan en skaper sensuell stemning.
Kan man forelske seg i en sofa?
TIL LUCA - O
Sophie tar gjesterommet
og krever privatliv som en 35 år gammel singel kvinne.
Delte hun ikke telt med fremmede på Burning Man?
Ja. Hun bruker logikk som en av de små veskene
det ikke er plass til noe i.
- Alt i orden? - Ja.
Ja.
Det er fint.
Jeg har en date i kveld.
Hva?
Thomas, før du dømmer,
skal du være med. Han tar med homoer.
Tar med homoer!
Hvorfor tror streite at deres homofile venner
automatisk vil ligge med hverandre?
Jeg spleiset dere, og det funket jo.
Ja, i ett år for 15 år siden.
Han heter Sebastian, jobber med reklame, er 1,85.
Han tilbringer mye tid på dyre båter
ifølge profilen hans.
Jeg sa du skulle velge sted siden du betaler.
Jeg betaler ikke.
Å, Marcus.
Jeg vil at Sebastian skal glemme navnet sitt
når han ser meg i kveld.
Vi bør begynne å få det til å skje.
Sånn cirka nå.
Så fort som mulig.
- For en vending. - Jepp.
Hun fikk aske på benken.
- Hei. - Hei.
Jeg vil bytte denne, takk.
For Oliver Alston?
Ja. Oliver Alston kjøpte den.
Han brukte mye penger i denne butikken. La sikkert an på deg.
Vet du hva som skjedde med ham?
Det er trist.
Han tok med kaffe når han kom for å handle.
Dere husker vel ikke om han kom hit med en annen mann?
En gutt var med av og til. Yngre enn deg.
Kanskje en kjæreste. Vet ikke.
Er du assistenten hans?
Jeg er ektemannen.
Oliver kjøpte denne til gutten, like for han døde.
Døde foran meg, ikke kjæresten.
Jeg har venner ovenpå som vil kjøpe noe i butikken,
og jeg vil betale for det med denne.
Om dere kan gjøre et unntak.
Om ikke dere har lyst å se at jeg sakte går fra forstanden.
Greit.
Takk.
For intellektuell?
Eller akkurat... intellektuell nok?
Fin balanse.
Pen kjole.
Og du i den.
En dag, elskede, kommer en mann til å smelte det kalde hjertet ditt.
Han kommer til å bruke hårføner på det. Jeg lover.
Elsker de brillene.
Og skjerfet. Kjøp begge. Hvorfor ikke?
Jeg elsket leiligheten.
- Elsket du den? - Jeg elsket den.
Dere slo opp etter fem måneder.
Ja. Se på oss nå.
Jeg tenker mye på den leiligheten.
Tenker du på innflyttingsdagen?
- Herregud. - Hva fant dere nå igjen?
En hjemmelaget dildo bak senga.
- Hva var det? En sjampo... - Parfymeflaske.
En parfymeflaske som noen hadde tredd et kondom på.
Til deres forsvar hadde de kvinnene rykte på seg
for å være rotete og glemske prostituerte.
Legender.
Skal du noen gang snakke om Terrance?
Det er problemet. Alle vil snakke om Terrance.
Jeg vil snakke om meg.
Greit.
Vi snakker om deg.
Takk.
Tja...
Jeg vil ta den greia en gang.
Og jeg vil ha det gøy i kveld.
Jeg vil at noen skal se på meg som jeg er nyoppakket.
Er det for mye å be om?
Nei.
Likte du leiligheten?
Jeg husker en kveld da Soph hadde kommet fra baren
hun jobbet i den sommeren, og du og jeg hadde det bra.
Vi hadde vunnet den Elton John-CD-en på pubquizen på andre siden av gata,
og vi satte den på og åpnet alle vinduene,
for stedet var som et steamrom.
Vi lå på senga og håpet på en bris.
Og det kom et øyeblikk da bassen fra gutta nede
blandet seg perfekt med "This Train Don't Stop There Anymore".
- Du husker de rareste tingene. - Nei. Vi var overbevist
om at vi hadde samme varmeutløste hallusinasjon.
Men nei.
Det var bare et vakkert minne i den leiligheten.
Var det den kvelden jeg sølte rødvin
på de stygge, spisse skoene du brukte hele tiden, og du gråt?
Dra til helvete.
Hvordan ser jeg ut?
Som om du ikke betalte for kjolen.
Her er han.
Bonjour!
Mer fransk kan jeg ikke.
Dette er vennene mine, Marc...
- Bonjour. - ...et Thomas.
Bare Thomas. Thomas går bra.
- Dette er Esme... - Hei.
- ...og Remi. - Bonjour.
- Bonjour.
Bonjour.
- Hva drikker vi? - Vin.
Excusez-moi.
Hvordan kjenner dere hverandre?
Vi jobber sammen.
Jeg begynte i går.
Har du kjent dem i én dag?
Ja, men Seb spurte på kontoret hvem som ville ha seg noe i kveld,
og jeg tenkte: "Hvorfor ikke? Kan bli gøy."
- Vil du ha? - Greit. Ja.
Greit.
Seb sa at mannen din er død.
Det er han, ja.
At han ble drept.
Det ble han, ja.
Men ikke myrdet, da.
- Onkelen min ble myrdet. - Herregud.
Han var bygningsarbeider.
Senere fant vi ut at han var innblandet i mafiaen.
Brent levende.
Så leit.
Ja.
Du må savne ham.
- Det er komplisert. - Ja.
Kjærlighet er det.
Klar til å bestille?
Jeg vil ha kjøtt.
Jeg har sterke meninger.
Og jeg beklager ikke det.
Jeg kan ikke fortsette å jobbe under folk.
Jeg må ta ansvar for livet mitt, ikke sant?
Hva gjør hun?
Du må gjøre det som får deg til å føle deg bra.
- Akkurat. - Og det vet bare du.
Det vet bare jeg.
Greit.
I teorien,
men jeg trodde jeg skulle ha eget galleri nå. Sånn er livet.
Nå og da gjør du ting du ikke vil for å komme dit du vil.
Nei. Du skjønner ikke.
Skjønner han ikke, eller vil du ikke høre på ham?
Sier gutten som jobbet for mannen sin.
Jeg nekter å ha skyldfølelse for å jobbe med mannen min.
Jævla Lily Kayne ville ikke hatt en karriere
uten mine illustrasjoner, så...
Vennen, jeg ville ha drept for det du har.
Stå for det.
Hvem bestilte disse?
- Greit. - Du.
- Få dem. - Akkurat det du trenger.
Greit.
For å gjøre det som får deg til å føle deg bra.
Du skal finne ut hvor flink jeg er til å synge.
Gleder meg til å se det.
Fantastisk.
Er du?
Klokka er 02.00.
Det betyr at mannen min offisielt døde for et år siden i dag.
Til å være så pertentlig etterlot han seg et stort rot.
Dette er for ham.
Og deg.
Og henne.
Du tror det kanskje ikke Men jeg tror ikke på mirakler lenger
Og når jeg tenker over det Tror jeg ikke jeg noen gang gjorde det
Alt jeg har sagt i sanger Alle svulmende ord du kjøpte fra meg
Virkeligheten er bare svart og hvit Det sentimentale som jeg skrev
Betød aldri mye for meg
- Jeg pleide å være hovedekspressen - Være hovedekspressen
- Bare damp og fløyte på vei mot vest - Bare damp og fløyte på vei mot vest
- Plukket opp smerten fra dør til dør - Plukket opp smerten fra dør til dør
- Fulgte historien - Fulgte historien
- Kjelen brant - Kjelen brant
- Men dette toget... - Men dette toget stopper ikke
Stopper ikke
- Dette toget stopper ikke - Dette toget stopper ikke
- Dette toget stopper ikke der - Dette toget stopper ikke der lenger
Lenger
Tunga di er blå.
Drinkene var blå.
Jeg innser nå hvordan dette ser ut for en jeg bare har møtt én gang.
Jeg er vanligvis ikke sånn.
Bortsett fra at du stakk den blå tunga di ned i halsen min
og slo hodet mitt i veggen,
er du ikke så ille.
Vet ikke hva det var.
Det føltes som noe sexy å gjøre.
Vil du gi tunga di litt frisk luft?
Ja.
Et øyeblikk.
Går det bra?
Nei.
- Hei. - Ja?
Hvor skal du?
Jeg går en tur.
Nei, sett deg.
Nei. Straks tilbake.
Straks tilbake. Kos dere.
Kom igjen.
Trodde ikke jeg ville høre fra deg.
Ikke jeg heller.
Men ting endrer seg.
- Hva endret seg for deg? - Mye.
Jeg følte vel meg... ensom.
Jeg vet ikke om det er frekt å si til deg.
Hvorfor frekt?
Jeg føler at jeg kunne blitt fornærmet av det.
Eneste grunn til at noen ville ta kontakt,
var at de følte seg alene og ville ha selskap.
Grunnen til å ta kontakt var ikke
romantisk nok. Det er praktisk.
Og hva er galt med det?
Du var ensom og tenkte på meg. Jeg synes det er litt romantisk.
Nå for tiden trenger alle et opptog
for å vise hvor mye de bryr seg om hverandre.
Mange er usikre.
Du er ikke sikker på deg selv
uten å være arrogant, og det er vanskelig å fikse.
Jeg tror arrogante mennesker har noe å bevise.
Har ikke alle noe å bevise for noen?
Jo da. Jeg vil bare heller være ærlig om det.
Jeg tror mange vil være ærlige om mye rart.
Men ærlighet ligger bare ikke naturlig for mange.
Det burde det.
De har ikke endret oppskriften på 65 år.
Hvordan har du det nå?
Jeg er ok.
Om servitøren kom og spurte hva du syntes om suppa
og du sa "ok",
ville de bedt oss dra.
Nei, de ville sikkert spurt oss
hvorfor vi spiser fransk løksuppe på date.
Er dette en date?
Jeg vet ikke. Si det du.
Du virker som en veldig åpen person.
Hva betyr det?
At det ikke ser ut som du lyver mye.
Jeg vet ikke. Jeg prøver å ikke lyve.
Jeg har løyet i lang tid.
For mange.
Og det føles veldig tungt.
Som om jeg... svømmer med klærne på og ikke kan ta dem av.
Jeg sluttet å like jobben min, men fortsetter fordi det er godt betalt.
Og det gjør meg kvalm.
Men ikke nok til å slutte.
Og det gjør meg enda kvalmere.
- Du bør slutte. - Ja.
Hva gjør du?
Jeg prøver å ta av deg klærne.
Jeg fortalte deg nettopp noe ærlig.
Nå er det din tur å fortelle meg noe som ikke er løgn.
Skal prøve å ikke dømme.
Jeg føler at jeg sviktet moren min da jeg møtte mannen min.
At jeg valgte en distraksjon fremfor... å sitte alene med døden hennes eller noe.
Tok meg ikke tid til å sørge
eller...
...leve med virkeligheten av at hun er borte.
Jeg gjorde ikke det.
Jeg meldte meg ut.
Sluttet å male. Jeg unngikk ting som minnet meg om henne, selv om...
...jeg vil bli minnet på henne.
Og jeg føler at jeg... gjør det samme med Oliver.
Jeg sa ja til et åpent ekteskap,
av frykt, ikke tillit.
Han spurte,
og tanken på å gi ham en grunn til å dra
føltes skumlere enn å føye ham. Så det var det jeg gjorde.
Vi hadde regler. Forretningsreiser, ferdig.
Ville ikke høre om det.
Men han brøt reglene.
Og jeg...
Jeg kjenner at jeg velger sinne...
...for å distrahere meg fra... hvor mye jeg savner ham.
Alt jeg vil, er å ha den krangelen med ham.
Du bør begynne å male igjen. Synes jeg.
Jeg har blitt fortalt at jeg er påtrengende.
Dette er en fæl lek.
- Synd byen din er så stygg. - Ja.
- Ja. Det er et problem. - Vet det.
Jeg bør flytte.
Hva gjør vi?
En overraskelse.
- Bare vent. - Greit.
Merci.
Har du vært her før?
Nei. Jeg har alltid villet, men...
Merci.
VANNLILJER AV CLAUDE MONET
Monet mistet to koner og sønnen sin.
Og var i ferd med å miste synet da han malte disse.
Vi står i et tapets hus.
Han vinner.
Det er sånn noen valgte å huske det han elsket.
Spesielt, hva?
Det er fantastisk.
Tenk å kunne gjøre dette.
Du kan gjøre dette.
Jeg... Nei, jeg kan ikke.
Nei, du kan ikke gjøre dette, for det er gjort alt.
Ganske vellykket.
Men du kan gjøre noe.
Du er veldig hyggelig.
Det er med hensikt.
Det er leit med mannen din.
Og moren din.
Hallo?
- Hvor var dere? - Hvor var du?
Kan du slappe av, Thomas?
Hvor var du?
Jeg gikk en tur. Hvordan det? Hva skjer?
Lang tur.
Ja, det var en lang tur. Hva er problemet.
Jeg måtte betale på karaoken.
Greit. Jeg betaler så klart tilbake for karaoken.
Ikke poenget.
Det er det, og det skal du.
Du sa du kom tilbake. Du kom ikke tilbake.
Sophie kunne ikke snakke på slutten.
- Og? - Og mens jeg betalte 1500 euro
for alles regning, dro hun og tok ikke telefonen hele natten.
Jeg glemte den i baren.
Jeg skjønner ikke hvor dette bærer.
Hun drar med en fyr ingen av oss kjenner.
Du var borte. Kanskje jeg tok en pille, kanskje jeg var litt full,
men når jeg ikke hører fra bestevennen vår
etter noe sånt, blir jeg redd.
Greit. Logisk.
Men du kunne tatt med fyren hjem
og hatt hele stedet for deg selv.
- Det gikk jo bra med oss. - Gjorde det?
Soph, vil du si hvor du endte opp i går kveld?
Hallo?
Thomas. Beklager. Greit? Jeg setter pris på deg. Kan vi gå videre?
Soph ble tatt av politiet.
De fant henne sovende ved en bussholdeplass, en halvtime utenfor byen.
Mens du tok en blund, håndterte jeg det.
Går det bra?
Ja.
Jeg er jo her.
Jeg vet ikke når jeg ble den eneste vennen på denne turen.
- Greit. - Herregud.
Thomas, beklager at du måtte oppleve det.
Har du fortsatt dop i systemet?
Jeg... Jeg prøver bare.
Hvordan ble du en større drittunge av at mannen din døde?
Hallo?
Jeg... Jeg beklager.
Jeg tror jeg har feil leilighet.
Så hvordan fikk nøkkelen deg inn i denne?
Jeg trodde ikke det kom til å være noen her.
Hva er det som skjer? Hvem er du?
Jeg heter Luca.
Vil du si det, eller skal jeg?
Oliver møtte en annen.
- Hva mener du? - Det er det dette er.
Vent. Ga Oliver denne guttungen nøkkelen til leiligheten deres?
- Jeg kjente deg ikke. - Det er ikke vår.
Det er Olivers.
Og din, antar jeg?
Nei.
Jeg fant ut dette nylig,
og ærlig talt
var det bare for patetisk.
Men jeg måtte se stedet før jeg ga det fra meg, og jeg...
Jeg ville gjøre noe fint for dere...
Det er løgnen som er patetisk.
Jeg bør ikke være her.
Jeg er midt oppe i noe.
Kan du gjøre noe som helst alene?
Må du dra oss med for å holde deg med selskap
mens du ser på dobbeltlivet til mannen din?
Jeg åpnet kortet fra Oliver.
Han sa han hadde møtt en annen. Det raknet for meg. Jeg gjorde noe dumt.
Jeg vil være sammen med dere. Det skulle ikke være...
- Det var ikke sånn. - Skrev han det i kortet?
Du lot som du hadde vært her før.
Thomas, det er som en verk her.
Hva da?
Tap.
Det er som et sår her som aldri blir borte.
Og du finner måter
å få det ut av hodet nok til å ikke føle det like mye.
Men ja, av og til mister du av syne
det som skjer rundt deg, for du...
Du vil bare kunne puste sånn du gjorde før.
Så... ja, jeg tabbet meg ut.
Beklager at jeg er en drittunge. Jeg prøver bare å finne ut
hvordan jeg skal leve med at mannen min døde...
...og forlot meg...
...for å dra til dette. Dette.
Beklager
at du må takle det, men jeg har også lov å føle ting.
Du bør gå.
Jeg har ikke noe sted å gå i kveld.
Kan jeg bli her til jeg finner ut hvor jeg skal dra?
Jeg kan vente på badet.
Han kan ikke gjemme seg på badet.
Beklager. Bor du ikke her?
Jeg bor i Berlin.
Hvordan møtte du mannen min, da? Om det er enda en leilighet i Berlin...
Jeg bor i Berlin, men danser mye i Paris.
Jeg vant Olivers kunststipend.
Jeg opptrådte i Paris i fjor,
og Oliver presenterte seg bak scenen etter forestillingen.
Det gjorde han nok.
Vi holdt kontakten, og så bare...
Hvor skal du dra?
Han kan ikke bli her.
- Han har ikke noe sted å dra. - Jeg vet det.
Jeg er ikke skurken i denne situasjonen.
Skal han liksom bli her hos oss?
Kan jeg hjelpe?
Nei.
Kan du la være å gjøre det inne?
Beklager, men stemningen i rommet kveler meg.
Får jeg et trekk?
Ta den.
Er det greit?
Sigarett til middagen? Visste ikke at jeg våknet i 1988.
Beklager. Jeg vet ikke engang hva dette er.
Beklager. Jeg tabbet meg ut.
Skal noen si noe før vi spiser?
Thomas, jeg tror ikke Herren bør slippes nær denne maten.
Jeg tror han mente Oliver.
Akkurat. Beklager.
Unnskyld.
Det er greit.
Marc, faen.
Kan du bare la det ikke være greit for meg?
Bare la det ikke være greit.
La meg si unnskyld for at jeg køddet det til.
For hvis ikke legger vi det bare bak oss, som alltid.
Thomas, jeg er lei meg for i går.
Og for at jeg avfeide følelsene dine.
Og for at jeg skremte deg.
Jeg kjenner deg ikke, men beklager at du må høre på dette.
Marc, jeg er lei meg.
Vi burde være ute for å danse.
Det hadde han ønsket.
Og jeg vet at han gjorde tvilsomme ting,
men du må vite at Oliver elsket deg høyt.
Lenge.
Og jeg er lei for at han ikke er her lenger.
Jeg savner ham.
Faen heller.
Han forventet mer av oss.
For den jævla smerten.
Du også. Kom igjen.
Terrance forlot meg.
Og jeg fortjente det.
Jeg trenger frisk luft.
Vi er på pariserhjulet. Kan du si hva som foregår?
Du er intens, Thomas.
Terrance ble lei av å vente på at jeg skulle våkne.
Jeg klandrer ham ikke.
Jeg er voldsom.
Jeg har alltid trodd at Terrance var for trygg for meg.
Men han var ikke trygg.
Han var trygghet.
Og det var det jeg ikke skjønte.
For jeg er voldsom.
Jeg er en 35-åring som hadde en god mann som elsket meg, og jeg valgte et busstopp.
Om du føler deg bedre av det,
tror jeg ikke at noen egentlig har kontroll.
Der er jeg uenig.
Jeg tror folk kan ha kontroll
og leve liv som ikke er bare kaos.
Og være snille og rause med folk
og ønske gode ting for folk.
Jeg tror det er feigt.
Det hindrer dere i å innse at dere har såret folk.
Da jeg ba om sannheten...
Er dette fordi jeg dro tidlig i går?
Nei, det er sammenhengen.
Hva er sammenhengen?
Det...
Hva er sammenhengen, Thomas?
Det finnes ingen sammenheng. Kan vi gå av?
Hvorfor blir du bare så opprørt når han har skuffet deg?
Hvorfor er det bare ham?
Folk føler ubeleilige ting, Thomas.
Det skjer.
Kjipt, men det skjer.
Det er greit.
Det er aldri meg.
Jeg vet ikke hvorfor.
Ikke bare med deg. Det er bare aldri meg.
Jeg er aldri den rette.
Det er som om folk lukter det.
Det kunne vært så lett for oss.
Jeg vet det.
Men det var ikke det.
Det var ikke din feil.
Det var vår.
Jeg tror jeg bare må hjem. Vi bør ligge lavt litt.
- Hva? - Jeg vil ikke ha
en dramatisk greie på et pariserhjul i Paris.
Du har rett. Folk har ikke kontroll.
Men jeg tror, for vår skyld...
...at vi må prøve hardere.
Nei.
- Nei. - Hva? Vi tar en ny tur.
- Vi tar en ny tur. - Nei.
Kanskje han lar oss kjøre.
Faen i helvete.
Når skal du tilbake?
Det går tog hver time, så når jeg kan.
Jeg blir med deg.
Har noe å gjøre hjemme. Om ikke du vil jeg skal bli.
Nei, det er greit. Gjør det du må.
Jeg tror jeg tar den.
Greit.
Vi sees i London.
- Sender melding når vi er hjemme. - Greit.
Glad i deg.
À plus tard.
Sebastian lærte meg det i går da jeg dro gråtende fra huset hans.
Ta en siste titt på dette jævla kaoset.
Hun har vært god mot oss.
- Hei. - Hei.
Kom inn.
Skal jeg ta av skoene?
- Nei. - Greit.
Så...
Tja...
Alt kom ut, og vennene mine drar hjem.
Gikk det bra?
Veldig bra. Ja.
Leit å høre.
Jeg tror det var uunngåelig.
Det er mye kjærlighet
og malplassert sorg.
Det beskriver halve Paris.
Hei.
Han kjøpte julegave til deg.
Jeg returnerte den.
Unnskyld.
Han elsket deg.
Jeg vet ikke engang hva vi gjorde.
Han ville ikke gå fra deg.
Han ville ikke ut av ekteskapet sitt.
Han skulle snakke med deg om dette. Vi var bare...
Ekteskapet vårt.
Ja. Beklager.
Jeg vet det ikke var verdt alt dette.
Du vet...
Jeg hadde aldri møtt noen som var så nysgjerrig på meg.
Han var nysgjerrig på alle. Og alt.
Derfor føltes det så godt å være den som holdt på nysgjerrigheten.
Jeg savner det.
Veldig.
- Har du bodd her, eller... - Nei.
Han hadde nettopp skaffet den. Til jobben, tror jeg.
Og det var ikke sånn.
Jeg klandrer deg ikke fordi du følte noe for mannen min.
Vanskelig å la være.
En klem kan være for mye.
Ja. Jeg forstår.
Megleren ringte for å si
at de vil legge ut huset i London neste uke.
Greit.
Er det greit?
Ja.
Det er ikke mitt. Det var alltid hans.
Jeg føler at du ikke liker ideen.
Min mening er ikke relevant.
Du tar deg av økonomien.
Jeg selger huset. Meningen din er ikke irrelevant.
Du rømmer vel ikke?
Fra ham, mener jeg.
Kona mi døde for tolv år siden denne måneden.
Jeg stakk.
Fra henne.
Fra oss.
Fysiologien har en snedig måte å beskytte oss
mot det vi ser på som en trussel mot kroppene våre.
Så jo mer vi stenger av,
jo mindre føler vi.
På den tiden var det en fordel. Jeg levde videre. Begynte på skolen igjen.
Studerte finans.
Bygget et vellykket firma.
Fint hus.
Bra klær.
Begjærte aldri noen andre.
Og du kan overleve sånn.
Til vanligheten i alt begynner å krype inn.
Og det nye livet du skapte som tilfluktssted...
...føles som et tomrom.
For det viser seg...
...at å unngå sorg...
...også er å unngå kjærlighet.
Den etterpåklokskapen er en uro som du alltid forveksler med fordøyelsesbesvær.
Jeg har jobbet for å få tilbake tilliten,
men han gjør det ikke lett.
Spiller han?
Nei.
Alle følelsene er der enda.
Han sier at han vil gifte seg med meg... etter hvert.
Så om det skjer en dag,
må han vite at jeg har det bra.
Jeg skjønner det.
Et mirakel at han er grei.
Herregud, bibelsk.
Bedre enn før, hva?
Har du pratet med Thomas?
Ja.
Jeg fikset datingapper til ham.
Stort skritt.
Digert.
Jeg har fått et tilbud på huset.
Faen ta deg.
Jeg gjør klart et gjesterom til deg i det nye huset.
Om du tror jeg tar en timelang togtur for å treffe deg,
er du hakke gal.
Jeg må være et annet sted.
Jeg vil male alene i et rom med havutsikt,
som en trist lesbisk dame i et historisk drama.
Herregud, nei.
La meg få det.
Slutten på en æra.
Digert.
Stolt av deg.
Jeg er stolt av deg.
Men seriøst.
Du kommer hit mer enn jeg kommer dit.
Edru og egoistisk.
Herregud, det er tittelen på memoarene mine.
Glad i deg.
TIL SALGS
Det er til deg.
Håper det.
Han... Han var skjønn, ikke sant?
Ja, det var nesten irriterende.
Han ville ha elsket dette.
Takk.
Jeg mener det.
Du tuller.
Jeg tror det ikke.
Se!
Jeg elsker det. Du er et geni.
- Bra du liker det. - Bra jobbet.
Fint å se at alt er tilbake på rett spor.
Få se ringen.
Det er aldri på rett spor med hun her, men det er tilbake.
Og det skjer.
Selv om fjeset ditt er på veggen,
betyr ikke det at du kan røre eller ta med maleriene hjem.
Moi?
Hendene ved siden hele tiden.
Vi har nydelig kullsyrevann til deg i kveld.
Takk, kjære.
Helt herlig. Kjempekult.
Jeg er glad du kom.
Med tanke på hvor ofte jeg tryglet deg om å male,
er det flaks for deg at jeg ikke kom på trass.
Har jeg en cameo i utstillingen? Uten skriftlig samtykke?
Tar imot søksmål i julegave.
Du er enda bedre enn jeg husker.
Det er et skritt.
Jeg tok med kjæresten. Håper det er greit.
Valgte vi kjæreste, ikke partner? Jeg tippet partner.
Dra til helvete.
Ben.
- Hyggelig å møte deg. - Hei. Hyggelig.
Takk for at du kom.
- Møter bare Ben. - Hei.
- Fint å se deg. - Hei, kompis.
Har du sett ringen?
- Ja, jeg har hørt alt om ringen. - Ser dere meg?
Ja, alle ser deg.
Tekst: Heidi Rabbevåg