Ce mama dracului?
E nebunie totală. Sunt diferite.
De ce ar fi două cartușe diferite, dacă Emily a tras doar o dată?
Nu știu.
O fi fost altcineva prezent în seara aia?
Ce să caute aici? Nu e asasinarea lui Kennedy.
Lydia, te rog, nu...
De ce nu? Dacă e o șansă ca fiica noastră să nu fie vinovată, nu trebuie să aflăm?
Cum?
Putem cere autopsia.
Ce? Ai înnebunit de tot?
Vrei să fim închiși? N-am sigilat degeaba raportul.
Răspunsul e negativ.
Bine. A vorbit domnul și stăpânul meu.
Nu reziști tu să vezi raportul.
Poate nu reziști tu, fiindcă te comporți de parcă noaptea aia n-ar fi existat.
L-ai șters complet pe Jacob din memorie.
Nu l-am șters.
Serios? Nu vorbești deloc despre el, nici nu-i pomenești numele.
Da, nu vreau să retrăiesc cea mai neagră noapte din viața mea zi de zi, ca tine.
Nu vreau s-o retrăiesc.
Dar nici să șteargă complet toate celelalte zile, nopți și amintiri,
ca în cazul tău.
Nu pot trăi așa.
Și nu mai pot trăi cu tine.
Bine. Termină! Stai!
Nu pleca!
De ce?
Fiindcă
o să plec eu.
Da. Întocmai.
COȘMAR LA CHEIE
Ce frumos e!
Are nasul tău, iubitule.
Da? Eu nu știu de unde l-am moștenit.
- Sentimentele... - Ziceam doar că nu știu cine sunt.
Poate am sânge de criminal în serie. Poate sunt din Florida.
Unde e nepoțelul meu?
O să-i mănânc degețelele alea de la picioare!
Ce-i cu fețele astea? E în regulă copilul?
Copilul, da. Eu, nu prea.
M-ați mințit.
Toată viața.
- Scuze, Denise. Trebuia să-i spun. - Ajunge, dnă Gură Slobodă!
Nu, încetează! Nu-mi jigni soția, da?
E sinceră. Fiindcă așa e ea, spre deosebire de alții.
Cine e tatăl meu adevărat?
Tatăl tău adevărat e Jimmy,
cel care te-a crescut.
Nu-l prea cunoșteam pe tatăl tău biologic,
dar te-am ținut departe de el până s-a stins.
- La naiba! - Iisuse, mamă!
Scumpule, nu te supăra! Încercam să te protejez.
O clipă!
Denise, scuze, dar trebuia...
Ți-am cerut un singur lucru.
Dar n-ai putut să te abții.
E un secret uriaș.
Știu. Îl păstrez de 39 de ani.
Știi de câte ori am vrut să-i spun?
Dar n-am putut.
- De ce nu? - Nu știu.
Uneori, când ai un secret atâta amar de vreme...
Minciuna devine ceva normal.
Întocmai.
CHRISTINE, FOSTA SOȚIE
Alo!
Bine, calmează-te!
Cum adică, nu e cu tine?
Stai puțin!
Harper!
Cum e latte-ul tău? E bun, nu?
N-am voie să beau cafea.
De-aia e distractiv cu mine, într-o cameră de hotel elegantă.
Clubul fetelor rele.
Năsucul!
O să divorțați?
Ce? De ce, a zis tatăl tău ceva?
Eu vreau să rămânem împreună, dar, la cât de furios e...
Știi cum e.
Vorbeam de lup.
- Alo! - Unde naiba ești?
Unde e Harper?
E aici. Totul e în regulă, iubitule.
Nu mă lua cu „iubitule”!
Bună, tată! Bem cafea.
Beți cafea?
Bravo, ce să zic? Mă scoți un pic de pe difuzor?
Te rog!
Bună! Unde ai fost? Eram îngrijorată.
N-o face pe ignoranta cu mine, da?
Bobby mi-a spus totul, da? Mascarada s-a terminat.
Ce mascaradă?
Unde e Bobby?
E într-un loc mai bun.
Dacă nu vrei să ajungi și tu acolo, adu-mi fiica acasă, da?
Și eu te iubesc.
N-am spus că te iubesc!
Nu, eu te iubesc mai mult.
Cât tupeu ai!
E prea de tot.
Cum te simți, mamă?
Ca o grămadă oribilă de gunoaie.
A fost greu. Dar ai reușit, ai luptat cu toată ființa.
Mulțumesc.
Am multe pe cap acum.
Te rog, încetează!
Dar ai și motive să sărbătorești.
Copilul, casa...
Moment de sinceritate: eu și soția mea am licitat pentru ea.
- Doamne! Serios? - Da.
Ce mică-i lumea!
Da. Deși s-au întâmplat chestii ciudate acolo...
- Ce? - Ce?
De ce zici că s-au întâmplat chestii ciudate?
Doamne! Îmi pare rău. Îmi retrag cuvintele.
Nu, te rog!
- Dacă vrei să știi... - Da, sigur că vreau.
Știi aplicația Citizen?
Ce naiba cauți aici?
Am venit să snopesc în bătaie, iar apoi m-am întins.
Și mă doare spatele prea tare ca să mă bat.
- Unde naiba ai fost? - Am fost la Nate.
Cu logodnica lui.
E foarte drăguță.
Felicitări pentru... finalul tău fericit!
Din cauza ta, căsnicia mea e gata.
- Din cauza mea? - Da.
Fiindcă i-am spus ce trebuia să știe? Ai tupeu, nenorocitule!
Bine.
Ce căuta ăsta în cutia ta cu garanții?
E cartușul din arma ta. Ai zis să adun dovezile.
Nu, ăsta e cartușul. Era în fața de pernă.
Ce faci, îți bați joc de mine?
Nu, am luat ce era pe podea la bucătărie.
Fiindcă l-ai chemat pe infractor să te ajute, să te salveze, nu?
Iar eu am venit, ca fraierul, deci...
Nu asta voiam...
Știi ce? Trei ani nenorociți, Paulie.
- Iar începem? - Ba bine că nu.
N-ai putut să treci pe la mine o jumătate de oră?
- Am revenit la vechile obiceiuri. - N-am putut.
N-am putut.
Te-am sunat fiindcă ești fratele meu, nu pentru că te consider un infractor.
Fiindcă ești fratele meu.
Scuze!
Sunt un dobitoc, da?
În sfârșit, suntem de acord cu ceva.
Da.
Trebuie să pleci, pentru că am treabă.
N-am unde să mă duc.
Lydia mă urăște.
Fă ceva ca să nu te urască, idiotule!
Ridică-te și luptă!
Ridică-te! Pe bune, tâmpitule! Hai, idiotule!
Ajută-mă, urâtule!
Ușurel.
- Să-ți dau eu haina? - O iau eu.
- Sunt mai tânăr decât tine. - Nu pari.
Ba da, par.
Ești bine?
Da, sunt bine. Îmi place cum ai aranjat aici.
Să ți-o trag!
Și eu!
PARCUL GRIFFITH
DE VÂNZARE GREG BOYCELANE
Deci trăiești.
Iisuse, poți să bați la ușă?
Credeam că te-au omorât ratonii și că ai ajuns într-o scorbură.
Altfel, de ce ar fi intrat căsuța vocală de șase ori, Lydia?
Fir-ar să fie! Ce mai e acum?
Familia multigenerațională e „out-schwitz”.
Pot face gluma asta, sunt un sfert evreu.
Nu-mi place calculul ăsta, dar... De ce și-au retras oferta?
Evident, au auzit zvonurile de pe aplicații.
Ce? Despre Jacob? Ce spun?
Nimic de bine, deci alege repede pe cineva!
Vreau cele 12 procente. Fundul ăsta nu se antrenează singur.
Te iubesc, fată!
Alo!
Dră Morgan, sunt de la biroul legistului.
Bună! Da.
Sun în legătură cu raportul autopsiei fiului dv.
Voiam să vă informez că l-a luat ieri avocatul dv.
Ce?
Lydia!
Am venit la avocatul meu.
Eu... Intră!
Îmi pare nespus de rău.
Sincer, nu știu ce m-a apucat, sunt smintită.
Am mania descoperirilor. Asta mi-e ocupația.
E o manie profitabilă.
Dar de data asta m-a luat valul.
- Știu. - Vorbești fără noimă.
Îmi pare nespus de rău.
N-am vrut să-ți provoc mai multă durere.
Dar ai făcut-o.
- Lasă-ne în pace, te rog! - Bine.
Lydia, nici nu-mi imaginez prin ce ai trecut.
Nu știu cum e să pierzi un copil.
Dar știu cum e să pierzi șansa de a avea unul și...
M-a distrus și voiam răspunsuri.
Și m-am gândit că,
dacă ți-aș oferi răspunsuri, te-aș ajuta.
Te-ai uitat?
La autopsie?
Da.
Au spus cu ce fel de pistol a fost ucis?
Era de calibrul .40.
Ăsta ce e?
Da, sigur.
Ăla e de 9 mm.
Doamne!
Doamne Dumnezeule!
Lydia...
Vrei să-mi spui ceva?
La urma urmelor, sunt avocata ta.
CAIET DE MUZICĂ
JACOB MORGAN
- Bună! Margo, de peste drum. - Știu cine ești. Emily.
Da. Scuze!
Scuze că vin așa. Ia-ți ceva de băut din frigider, scumpo!
Unde e bucătăria?
Îmi pare rău. E o urgență.
Soțul meu nu și-a luat medicamentele. Nu o duc acolo.
Mulțumesc că ai grijă de ea.
- Cât durează? - Nu mult. Vreo cinci ore.
- Vreo cinci ore? - Mulțumesc.
Casa asta arată bine.
Nu are cameră de oaspeți.
Bonus, n-a murit nimeni în ea. Din câte știm.
Nu mai vorbești cu maică-ta?
Cum să mai am încredere în ea?
- Oamenii mint. - Oamenii mint?
- Uneori, din motive întemeiate. - Nu. Îmi pare rău.
Cum merge cu cartea?
Înțeleg ce zici, dar e altceva.
Ba da, este. Tu nu minți.
Doar faza cu milionul de dolari, dar e una... nevinovată.
Nu e un milion.
Ce?
E un miliard.
Ce e?
E un miliard. Încă trei zerouri.
Tata e cam miliardar.
Tatăl tău e...
Dar e și o afemeiat nenorocit, care i-a distrus viața mamei mele.
Așa. Stai, dă înapoi puțin!
Deci de-aia nu vorbești cu el?
Da. N-am vrut să mă simt îndatorată față de el.
- Am înțeles. - Dar și să stau cu mama ta...
Mi-ai zis.
Mă tot sună, dar n-am putut să-i răspund.
Îmi pare rău că nu ți-am spus până acum.
E dată dracului treaba asta.
Într-adevăr.
Înțeleg.
Voiam să mă iubești așa cum sunt.
Nu te iubesc pentru miliardul de care nu știam.
Te iubesc așa cum ești.
Și mama ta te iubește.
A greși e omenește.
Poate a greșit și tatăl tău, nu?
Nu.
Lydia!
- Bună, tată! - Bună!
- A plecat. - A spus unde se duce?
- Nu. - Emily?
- Ascultă! - Emily?
N-ai făcut-o tu, scumpo.
- Ce? - Ce n-am făcut?
Am raportul autopsiei și...
Ai văzut autopsia?
Jacob a fost împușcat cu un pistol de calibrul .40, al nostru e de 9 mm.
De aceea sunt două cartușe diferite.
Stai! Ce spui acolo?
Deci... Stai, n-a fost vina mea?
- Niciodată. - Sigur că nu.
Și cu atât mai puțin acum.
Pe toți dracii!
Știu, scumpo.
Știu.
Nu mai aveți hârtie igienică. Scuze, am băut multă cafea.
Da.
Unde e Harper? Ce ai făcut cu ea?
Nicio grijă, e în siguranță.
Asta e, Margo.
Nu mai înghit aiurelile tale.
Ce aiureli?
Amenințarea cu bombă.
Kenny Rogers Roasters.
E ceva real la tine sau doar Gucci și minciuni?
Nu sunt doar minciuni.
Și nu e numai Gucci.
Oricum te-ai ars, fluturaș.
Contractul prenupțial nu înseamnă nimic.
Zero.
Sacul de bani s-a golit.
Înțelegi? M-ai stors de tot, scumpo.
Vreau casa asta.
Pe numele meu.
Nici mort, Luann.
Să trăiești într-o poșetă!
O să-mi spui unde e fiica mea în clipa asta!
Și dacă nu?
Dai în mine?
Ce tot spui?
Tocmai ai făcut-o.
Ce naiba faci?
Ce e cu tine?
Dai tare cu stânga.
Ești nebună. Nici nu te-am atins.
Ba da.
Am văzut cu ochii mei.
Te-am scos din ocean.
Te-am dus la Urgențe. Ți-am salvat viața!
Dacă vrei să scapi, dă-i ce-ți cere!
E atât de ciudat.
De ce s-o lase Margo aici?
A zis că soțul ei nu are medicamente. Părea foarte îngrijorată.
Cred și eu, are pistol.
Serios?
Poate că teoriile lui Phyllis nu sunt atât de deplasate.
Phyllis are teorii? Ce teorii?
Tu aveai o aventură cu Margo.
- Ce? - Și asta nu e deplasată?
- Erați foarte prietenoși în jacuzzi. - Termină!
- Știu. Nu s-ar cupla cu unul ca tine. - E clar, nu?
Phyllis a mai spus și că ai fost arestat cu niște traficanți.
- Ce? - Ce?
Da.
Ce legătură are asta cu Jacob?
Nu știu. Poate că JD era gelos.
De ce? N-am stabilit că sunt respingător?
- Ba da. - Mamă!
Bine, are un pistol de calibrul .40,
Jacob a furat de la el
și nu-și mai ia medicamentele, deci...
Tată!
Scumpo, a venit tati. Ești bine?
- Da. - Bravo!
Bună!
Salut!
Scuze că intru așa, am venit să-mi iau fata.
- Da. Du-o acasă! - Cât tupeu ai să vii aici!
Îmi dau seama că v-a indispus faptul că ne-am retras oferta.
- Oferta? - Da.
- Ce om bolnav... - Da. Em!
Du-o pe Harper dincolo!
- Sigur. - Mersi.
Poți să cânți la orga lui Jacob, dacă vrei.
- Da. Du-te! - Nu știu să cânt.
Ba da. Ai luat lecții de pian un an de la Jacob.
Nu. Doar una.
Poftim?
Da. La celelalte venea, dar stătea cu Margo.
Doamne!
Fir-ar să fie!
Bobby!
Te-ai întors?
Doamne! Prea multe dezvăluiri. Și deloc plăcute.
- Da. - Târfă nenorocită!
Știi că se zice că diavolul pândește din umbră.
În cazul ăsta, e peste drum de voi.
Știi ce? Vino aici! E mai izolat.
Mersi. N-aș vrea să afle Harper ce nenorocită e Margo.
- De aici nu se aude. - Chiar că e izolată.
Da.
E un fel de bârlog rustic al bărbatului.
Mi-ai omorât fiul, nenorocitule?
Lydia!
Ce... Cum ai ajuns aici?
Codul tău e 6-9-6-9, perversă nenorocită!
- Nu știu despre ce vorbești. - Ce ai făcut cu fiul meu? L-ai sedus?
Scârbos, Lydia.
Sunt căsătorită.
Drept cine mă iei?
Nu i-aș fi făcut ceva lui Jacob, îl simpatizam.
Deci nu știai că Margo își făcea de cap?
Doar stăteam cu el, da?
Era mort după mine. Îmi aducea daruri, cercei, bibelouri... Chestii bune.
Și tu le luai? Era un copil.
Îl compătimeam.
Fiindcă părea trist. Știam că are probleme cu Paul.
Cred că avea nevoie de atenție.
Nu-mi spune de ce avea nevoie fiul meu! Nu știi nimic despre el.
Tu nu știai că jefuia în stânga și în dreapta. A furat de la noi, Lydia.
Fiindcă ți-a luat Rolex-ul fals de 50.000 de dolari?
Nu, nici vorbă de așa ceva. Stai!
Jacob l-a luat?
De unde știi că el a fost,
dacă nu l-ai văzut în seara aia?
Serios? Nu trebuie să fii vreun geniu.
Era supărat, i-am zis să nu mai vină aici.
M-a amenințat că-i spune aiureli lui JD.
Ar spune orice ca să obțină ce vrea.
E o femeie extrem de periculoasă.
Deci zici că JD a făcut-o.
Spun că, dacă el a fost, avea tot dreptul.
După legea americană, Jacob ne-a spart casa.
A furat de la noi.
Nici să nu te gândești!
Iisuse, Lydia!
Ce aveai de gând?
Să mă împuști, cum l-ai împușcat pe fiul meu?
Lydia, poate crezi că asta s-a întâmplat,
dar nu e așa. E doar părerea ta.
Târfă diabolică!
Știi ce?
Poți să aranjezi fața aia cât vrei.
Tot văd dincolo de ea...
Ești jalnică, ești un nimeni cu un suflet întunecat.
Și lipsită de gusturi!
E ca într-un bordel din Vegas aici.
Lydia, ești bine? Unde ai fost? Mi-am făcut griji.
- Cred că Margo... - Margo a făcut-o.
- Ce? Acolo ai fost? - Da.
- De ce nu mi-ai zis că te duci la ea? - Nu trebuie să-mi porți de grijă.
- O s-o omor. - Nu.
- Ce faci? - Îmi sun avocatul.
Nu face vreo prostie, Paul!
M-ai văzut, tati?
Am prins mingea aia joasă.
M-am întins, și „bum”!
Ai văzut?
Îmi pare rău, Jakey.
Știu...
Știu că n-am fost un tată bun.
Dar...
Știi că te iubesc, nu?
Nu știu ce se va întâmpla...
între mine și mama ta,
dar, dacă vorbești cu ea...
poate pui o vorbă bună pentru tatăl tău.
Spune-i că o iubesc.
De ce nu-i spui tu?
Te iubesc.
Mulțumesc.
Trebuie să mă așez.
Îmi pare rău. Eu...
Știu că am fost un nemernic.
Unul mare.
Dar am avut și multe pe cap.
Da.
Tot ce știu e că vreau să fiu alături, oriîncotro ai apuca-o.
Te iubesc.
Mulțumesc.
Mi-a fost frică. Am...
Am crezut că o să vrei să divorțăm.
Nu e genul ăla de avocat.
Pe toți dracii!
Jur, n-am ajutat-o doar ca să obțin casa.
Am încercat să fiu un om bun.
Chiar ești un om bun.
Nu ca mine.
Ce tot spui? Ești cea mai amabilă persoană pe care o știu.
M-am înrăit.
Am divulgat istoria casei
pacientei mele care tocmai născuse, ca să nu și-o mai dorească.
Fiindcă încă vrei casa?
Da. Abia după ce am pierdut-o am realizat cât de mult o vreau.
Ca atunci când am pierdut...
Da. Înțeleg.
Serios.
Dar asta nu-mi dă dreptul să fiu o obstetriciană malefică, nu?
Sincer, uneltește cât vrei. Mi se pare extraordinar de sexy.
Sărută-mă imediat!
Doamne! Ne dau lucrurile afară de aici.
Știu. Dar o să găsim ceva.
Keith caută.
„Randall Owens”?
Iubito, e de la tatăl tău!
„Nu pot să cred! Copilul meu are un copil.”
E foarte drăguț, sincer.
Atât de reținut... E aproape ciudat.
Haide! Poate că tatăl tău s-a mai înmuiat la bătrânețe.
Bine că l-ai sunat.
Bine. Nu te înfoia atât!
Ziceam doar... Mă duc eu.
Nu, o rezolv eu. Ai stat treaz toată noaptea.
PLATĂ DE FIX CINCI MILIOANE DE DOLARI
La naiba!
Ce e?
- Ce? - Ești bine?
Ești bine?
Da, n-am nimic.
Vin imediat.
- Vino! - De ce te porți ciudat?
- Nu mai pune întrebări! - Și dacă vreau să mai pun?
- Tu ce cauți aici? - Și eu mă bucur să vă văd.
Mikey voia să te răsplătească, fiindcă l-ai ajutat cu dezintoxicarea.
Locul lui e aici.
Ce?
Cum ați...
A fost necesară o donație consistentă la Fundația Shoah.
Una mare.
Da, dar a meritat.
Iar dacă vindem casa vreodată, îl răscumpărăm.
Nu-ți face griji! S-a rezolvat.
Da.
Suflet întunecat?
Du-te dracului!
Ce a fost asta?
La naiba!
Jacob?
Ce naiba faci?
Iau înapoi ce ți-am dat.
Dacă nu le pui la loc, o să afle tot cartierul că furi!
- Îi spun lui JD de noi. - Care „noi”?
Când eram în pat ai zis altceva.
- Încetează! - Ești terminată.
Stai!
N-o să pierd totul din cauza ta.
E prea târziu.
Așteaptă!
Iisuse...
Hei!
Nu glumesc, să știi!
Dacă spui ceva, jur pe ce-am mai sfânt...
Stai!
Doamne!
Rahat!
La naiba!
Ajutor!
Incendiu!
Ajutor!
ȘASE LUNI MAI TÂRZIU
FANTOMELE ÎNAINTAȘILOR
PENTRU JIMMY, TATĂL MEU
Incredibil, ne mutăm în Los Feliz!
Știu. Derby Drive, iubito!
E un adevărat miracol.
Pentru noi, cel puțin.
Casa a ars, totuși.
Da, dar acum poți construi visul tău. Visul nostru.
Mulțumită avansului imens primit de tati pentru a treia carte.
Da.
Ți-am zis eu, coșul vine odată cu bebelușul.
Da, mamă. Mi-ai zis.
Dă-mi nepotul!
Mami are de proiectat pentru mine un apartament de oaspeți!
Da.
Ai auzit bine.
DENNIS, AM VĂZUT CĂ AȚI ÎNCASAT CECUL.
MĂ BUCUR. CÂND ÎMI POT CUNOAȘTE NEPOTUL? ALO?
MĂ IGNORI? V-AM DAT CINCI MILIOANE ȘI DISPĂREȚI?
Puțin Palo Santo, pentru vibrații pozitive.
Asta va fi camera ta, copilaș.
E timpul să udăm mandarinul.
Lydia a lăsat instrucțiuni foarte clare.
Garantat.
Vii aici des?
Posibil, în funcție de cât de des vii tu.
Savurează băutura aia! O să-i cam duci dorul,
Luann.
Drumul a fost lung și prăfos, dar suntem acasă, în sfârșit.
Suntem în ținutul Teton acum.
Tăiați!
Opriți camera!
E gata dubla? Pot să repet scena.
E perfect, JD. Continuăm.
- Ați filmat? - Da.
- Minunat. - Mulțumesc.
Următorul cântec e o colaborare.
Fratele meu a compus muzica,
eu am scris versurile, iar mama, marea Lydia Morgan,
mă va acompania la pian.
Mulțumesc.
E plăcerea mea.
Deci asta e viața
Pe care m-am surprins trăind-o
Dacă-mi dai o secundă
Voi merge unde n-ai fost tu
Acasă
Suntem acasă
- E în regulă să greșești - Bună!
Știu că ai trăit asta
Cum am putut să stăm atât
Fără să pornim spre casă?
Suntem acasă...
Subtitrarea: Gabi Nițu