Preveo: Bambula
Odlazak leta Binter kanarijasa 8135
za Tenerife.
Mole se putnici da nastave do izlaza broj C8.
Halo? Ovde Tifani.
Halo?
Ćao.
Ne, kod auta sam. Neko se pojavio.
Ne, naravno da ne. Kakve su ovo informacije?
Da, još sam ovde.
Ne. Ostajem. Obavestite me kada treba da vam isporučim paket.
Izvolite. -Mnogo vam hvala. -Hvala.
Svaki dan pravim kompromise!
Ako ne pravim kompromise za tebe, pravim za njega!
Bože, više ni ne znam ko sam! -Možeš li da se stišaš?!
Neću!
Isuse Hriste! -Da se nisi usudio da mi kažeš da se stišam!
Dojadilo mi je da mi govoriš šta da radim. Niko ne misli na mene.
A ja?!
Jupi!
Hajde, hajde! Lepa zabava. Ostaješ ovde večeras?
Hvala, hvala. Ostaješ ovde? Hej, čoveče.
Daćemo ti besplatno piće, da igraš tombolu. Besplatno piće celu noć.
Seksi ribe unutra.
Ima li negde ovde sa muzikom iz mog veka? -Dobro. Idi pravo.
A kada vidiš roze i plava svetla, idi levo.
Modžo. Moja magija radi.
Hvala, prijatelju. -Nema na čemu, čoveče.
Distopija. Fiesta večeras u Distopiji!
Hvala.
Gospođice. Viski, molim.
Neki poseban? -Najstariji koji imate.
Led? -Ne. Hvala.
Ovaj brod? -Da. Američka zvezda.
Da li je ovde? -Da, ovde je.
Da vam pokažem. Na drugoj strani ostrva je.
Dakle... Mi smo ovde.
I to je sve do tamo. -Hvala. -Nema na čemu.
Sve u redu?
Laku noć.
Molim vas! Treba mi pomoć!
Hvala.
Hvala. Hoćeš jednu? -Ne, hvala.
Hvala ti, čoveče. Ti si prijatelj. Hvala.
Čoveče.
Zar ti nije vruće? -Veoma.
Zašto ne obučeš kupaći?
Ne želim. -Makse! -Mislim da te mama zove, Makse.
Ćao. -Ćao.
Zdravo. Dobro jutro.
Dobar dan. Laku noć.
Fuerteventura. Kanarska ostrva.
Divno.
Ovo je nešto novo.
Pokušavam da te kopiram.
Dođi ovamo.
Drago mi je što te vidim.
Zašto si ovde?
Da se uverim da je sve u redu. -Jeste.
To što si ostao ovde bio je pomalo čudan izbor.
Moj posao. -Znam. I to važan.
Svi su. -Ne razumem koja je fora s ovim mestom.
Vetrovito je, i kao Blekpul je.
Sviđa mi se.
Zato si ostao? Odmaraš?
Jesi li rođen u tom odelu?
Elegantna košulja.
To mi govore dame.
Ručak? -Da.
Kako je mama?
Dobro je.
I dalje me zove svake noći. Podseća me da predam svoju posteljinu.
Ubeđena je da sam još uvek u Parasu.
Bila je tako ponosna na tebe u onoj uniformi. I tvoj tata bi bio.
Nisi prestajao da pričaš o tome da budeš vojnik kada si bio dete.
Takvi smo ti mi, zar ne?
Privatni sektor, bolje plate... Manje rizika.
Još uvek nosimo oružje.
Još uvek sledimo naređenja.
Nije isto.
Nije isto. Čast.
Umiranje za kraljicu i zemlju.
Zar niste ti i moj tata to furali na Foklandima?
Odjebi! Kako ide? Ta stvar? Živeli. "U tvoje zdravlje...
U naše zdravlje. Ko je kao mi?"
"Ne mnogo. Svi su mrtvi."
Živeli, tata.
Mogao bih da se naviknem na ovo.
Nemoj se previše navikavati.
Ne sviđa ti se moje društvo?
Mogao bih da ti pomognem u vezi s poslom.
Jebeš to. To je tvoj posao.
Kad smo već kod toga, meta će biti tu za par dana, tako da...
Odmah kreni da uživaš u odmoru.
Šta ti uopšte znaš o ovoj grupi?
Nisam ni znao za nju.
Pravilo broj jedan. Što manje znaš o meti, to bolje.
Koje je pravilo broj dva?
Rajan uvek plaća račun.
Pozdravi mamu. -Ne.
Kad pomenem tvoje ime, ona popizdi.
Siguran si da ne želiš da pozajmiš moju košulju? -Srećan put, Rajane.
Trudiću se.
Ne, nije za tebe. -Ne? -Ne.
U pravu si. Tražio sam Američku zvezdu danas
i nisam mogao da ga nađem. -Stvarno? Možda si pogrešio plažu.
Pokušaću ponovo sutra. -Vidimo se onda.
Znaš šta? Možda mogu da idem sa tobom.
Volela bih da ga ponovo vidim. Zauzeta sam ujutru,
ali možemo ići u suton ako želiš. U kom hotelu boraviš?
Oliva bič. -Ja sam Glorija. -Vilson.
Drago mi je, Vilsone. -Takođe, Glorija.
Dakle, u 17 časova u holu? Sjajno. Vidimo se onda.
Šta se dešava ovde? -Ništa.
Radi li ti ključ? -Da.
Jesi li kupio kupaće gaće?
Jok. -Zar nećeš?
Jok. -Zašto?
Zato što nemam nameru da se kupam. -Zar ne znaš da plivaš?
Naravno da umem da plivam.
I umem da skačem padobranom.
Stvarno? -Šta radiš ovde, Makse?
Moj tata. -Šta? -On hrče.
Itekako hrče. -Da li i ti hrčeš? -Vrlo moguće.
Da li zaista znaš da skačeš padobranom? -Ne bih te lagao.
Nećeš valjda ovde da provedeš celu noć, je li? -Još samo malo.
Laku noć, Makse. -Laku noć.
Četiri, pet... Šest, sedam, osam.
Hajde! Brže! Brže!
Zdravo, Glorija. -Zdravo. Savršeno za plažu.
Da li želiš da im se pridružiš?
Možda sutra... -Hajde, idemo.
Zašto Fuerteventura? -Neko je to predložio.
Da li uvek ideš na odmor sam? -Volim da upoznajem ljude.
Ovo mora da je kao da si na odmoru tokom cele godine. -Da. Obožavam ovo.
Smeta li ti? -Jok. -Želiš jednu? -Ne. Neću.
Oduvek živiš ovde? -Osam godina. -Šta te je navelo da se preseliš ovde?
Moja mama. Ona živi ovde, u Puerto del Rosario. Ona je agent za nekretnine.
Da li želiš da kupiš kuću za odmor?
Tata? -Tu je negde.
Čime se baviš?
Bezbednost. -Alarmi? -Lična.
Ti si telohranitelj? -Uglavnom radim s preduzećima.
Ti si iz Londona, zar ne? -Zašto tako misliš?
Zbog naglaska. Živela sam tamo. -Gde?
Gde god me puste da prespavam.
Jesi li u braku? -Razveden. -Deca?
Nijedno za koje znam. A ti?
Ja sam kao ti. Volim da upoznajem ljude.
Ovde. Levo.
Šta?
Da. Sada ćemo da hodamo.
Kako je dođavola dospeo ovde? -U suštini,
tegljač ga je vukao od Grčke do Tajlanda
da ga pretvore u plutajući hotel.
Uhvatilo ih je nevreme. Sajla za vuču je pukla.
Nasukao se i polomio na dva dela. -Kada je to bilo? -Rane devedesete.
Planirali su da ga demontiraju i prodaju u staro gvožđe.
Pričalo se i o tome da ga prebace u Teksas,
da ga pretvore u zatvor. -Kao Mejdstoun.
Zatvorski brod u Belfastu. -Jesi li ti bivši zatvorenik?
Zašto? Da li izgledam kao zatvorenik?
Pa su ga meštani opljačkali. U suštini postoje delovi Američke zvezde
širom Fuerteventure. Struje ovde su veoma jake.
Neki su se udavili pokušavajući da spasu dva klavira.
Jedan je pao u more. Drugi je u kući u blizini.
Elenor Ruzvelt ga je krstila. Sledećeg dana Hitler je napao Poljsku.
Nije mnogo stariji od mene.
Američka mornarica ga je ofarbala u sivo, opremila ga velikim topovima
i poslala u rat. A to će biti 35 evra, gospodine.
Papas arugadas. Pivo.
Živeli.
Kažu da u Fuerteventuri postoje tri vrste ljudi.
Oni koji ovde žive, turisti,
i oni koji beže od nečega.
Ne živim ovde. -I ne izgledaš kao turista.
Odoh u toalet.
"Odavde mogu da vidim tvoju kuću."
Ne shvataš. Postoji jezička barijera.
To je smešna šala, veruj mi. Vidiš mesec? Pogledaj jebeni mesec.
Super je. -Vilsone. Dođi. -O čemu je reč? -On je Englez, kao i ti.
Ovo je tvoj prijatelj? Nema šanse. Da vidim.
Zdravo, druže. Drago mi je. Ja sam Rajan. Vilson, zar ne?
Vilsone. Drago mi je. Tvoja prijateljica, Glorija,
upravo mi je govorila... Pokušavala je da nauči
moje necivilizovano dupe kako da jedem ovo... Kako se zovu? -Papas. -Papas?
Arugadas. -To je poslednji deo. Arugas?
Arugadas. -Ubo sam ga iz prve. Razbio sam.
I ide uz ovaj sos, je li tako? Ovo je mo-džo...
Moho. -Moho. Dakle, modžo je... -Ne moho. Moho. -Dakle, Modžo je... bar?
Modžo je... Da. -Nazvan po bluz pevaču. -Da.
"Mo-ho" je sos za naborane stvari.
Da. -Ukapirao sam. Super si. -Dobro. -U svakom slučaju, odoh ja.
Ne želim više da vas prekidam, idem ja. Čekaju me prijatelji.
Oni su u Kosta Kalmi na jugu. -Stvarno? -Da, da.
Tako da odsedam na jugu. -Živela sam tamo.
Mogu da ti pošaljem neke adrese... -Bilo bi sjajno. -Restorani i ostalo.
Da, to bi bilo super. Voleo bih. Drago mi je što sam te upoznao.
Imam sreće što sam te sreo ovde. Pozdrav. -U redu.
Obuci jaknu. Deluje da ti je hladno. Pozdrav, Vilsone. Drago mi je, druže.
Papas arugadas! -Da!
Fin je.
Iskreno, delovalo je kao čudo. -Šta?
To što smo bili tamo baš kada se brod pomerio.
Kao da se čekalo da neko gleda.
Možda će večeras potpuno potonuti. Postaćemo poslednje dve osobe
koje su ikada videle Američku zvezdu.
Moja mama voli ovu pesmu.
To je Hulio.
Kako se zove? -"Me Olvide de Vivir."
"Me Olvide de Vivir"? A na engleskom? -"Zaboravio sam da živim."
Reč je o čoveku koji više ne zna šta oseća.
Pogledaj zvezde. Pogledaj. Ugasi farove.
Ugasi ih.
Hvala na vožnji. -Hvala tebi. -Vidimo se kasnije u baru?
Bio je ovo dug dan. -U redu.
U stvari, moja mama dolazi sutra na ručak. Hoćeš li da nam se pridružiš?
Zar ne bi trebalo da prvo proveriš s mamom?
Ona je kao i mi. Voli da upoznaje ljude. 1:30 sutra. -Naravno.
Gde si? I mislio sam da si možda tamo. Čekaj me.
Šta je ono bilo danas?
Sledim naređenja. Rečeno mi je da ostanem na ostrvu.
Radim sam.
Smatraj me vetrom ispod tvojih krila. -Ne trebaš mi, Rajane.
Ne ljuti se na glasnika, druže.
Ako imaš problem sa njima, reši to sa njima. Samo napred.
Dobre vesti ipak. Imam još jedan posao za tebe za dve nedelje.
Radije bih prvo završio ovaj.
Sve je u redu, zar ne? -Naravno da jeste.
Glorija je divna, uzgred. Malo je mršava,
ali ima zaista lepe sise. Ne brini. Ne pokušavam
da ulazim na tvoju teritoriju, čiko. Nikada to ne bih uradio.
To je moja mama.
Ostani na jugu, u redu?
Zdravo, mama.
Da, ako ga promeniš u region dva,
počeće da radi bez problema. Da, to je DVD region.
Dobro jutro, Makse.
Našao sam jednog od tvojih vojnika u hodniku.
Podseti me da ti ga vratim kasnije.
Dobro.
Koja je fora s tom majicom? -Real Madrid.
Vidim to. Odakle si? Madrid?
Kardif. -Kardif. Zašto Kardif nije tvoj omiljeni tim?
Znaš, gde si rođen, tim iz rodnog grada, neki drugi velški tim?
Svonsi možda, ne znam.
Nisu osvojili nijednu Ligu šampiona. -Šta kažeš na Liverpul?
Skoro su Velšani. -Koliko Liga šampiona su osvojili?
Šest?
Real Madrid, 13.
Koliko možete puta da je žonglirate a da ne dodirne zemlju?
Hoćeš da pimpujem?
Koliko puta misliš da mogu a da mi ne padne? -Ne znam.
U redu. Hajde da se onda kladimo.
Kladim se da mogu pimpovati 20 puta.
U redu? U loptu. Ako ne, daću ti 20 evra.
Samo sekundu. Čekaj.
Evo.
30 evra, 20 puta. -30 evra, 20 puta.
Evo 20.
I evo 10. Trideset, zar ne? Dobro.
Dosta vremena je prošlo. Pomeri se malo unazad. Dobro.
Sada dobijaš najbolje od tri. U redu? -Jedan dva tri...
14, 15, 16...
Jedan, dva... -Još jednom. Imam još jedan pokušaj!
Idemo. -Tri... -Jedan... Dva... -Ne!
Dobro. Ti si pobednik.
Da li zaista umete da skačete padobranom? -Dođi ovamo.
Pogledaj.
I ja želim da naučim. -Mlad si.
Koliko ste vi imali godina kada ste naučili?
Devetnaest.
Zar se niste plašili? -Bio sam prestravljen prvi put,
i jedva sam čekao da se vratim gore iznova i iznova.
U redu. Tutanj. Osim ako ne želiš još jednu opkladu.
Ne? Ne. U redu. Hajde. Majka te negde zove.
Vidimo se kasnije, Makse.
Zdravo?
To je Glorija. Sve te druge fotografije je uslikala ona.
Ne voli da se puši u kući.
Ja sam An. -Drago mi je, An.
Vilson, zar ne? Glorija samo što je otišla u kupovinu.
Vratiće se za minut. Želiš piće? -Doneo sam malo vina.
Hvala. -I cveće je za tebe.
Stavićemo ga u frižider, važi? Ja ću pivo. Hoćeš jedno?
Naravno. -Molim te sedi.
Glorija mi kaže da razmišljaš o kupovini kuće na ostrvu.
Ovo je fantastično mesto.
Ovde sam skoro 15 godina. Ne bih to menjala ni za šta na svetu.
Kladim se.
Baviš se obezbeđenjem? -Da.
Telohranitelj?
Bio sam.
Bivši vojnik. -Da li je to toliko očigledno?
Moj otac je bio pukovnik i kompletan muškarac, nasilnik.
Nikad se nismo slagali.
Imaš li decu? -Ne.
Koliko dugo planiraš da ostaneš?
Samo nekoliko dana. Ovo je kratak odmor.
Glorija me obično ne upoznaje sa svojim prijateljima.
Mora da si ostavio veliki utisak.
Vodila te je da vidiš onaj brod? -Američku zvezdu.
To je samo gomila starog metala,
ali Gloriji je to oduvek bilo fascinantno.
Glorija još nije shvatila, ali razlog njenog interesovanja
za tebe je taj što je podsećaš na njenog oca.
Znači i on je vojnik? -Ne.
A nije ni da ličiš na njega.
Šta god da je, An,
shvatiću to kao kompliment.
Mama? -Zdravo, draga.
Tu si, piješ pivo.
Dobro.
Ako si htela da budeš sama s našim gostom, trebalo je da mi kažeš.
Pokušavala sam da mu prodam kuću. Vilsone, uzmi malo vina.
Šta je pričala?
Ništa.
Zaista.
Ručak je spreman. Evo.
Mogu li? -Ne, odgovora mi crna. Hvala. -Želiš li ti?
Hvala.
Šolja. -Nema izgovora, dragi.
Oboje znamo da nemaš
ni najmanju nameru da kupiš kuću na ostrvu.
Je li tako?
Nemoj da mi povrediš ćerku, u redu?
Hvala na vožnji. Samo mi obećaj jednu stvar.
Da? -Kupićeš sebi novi motor, gospođice.
Obećavam.
Bilo je lepo što si došao danas na ručak. -Bilo je ukusno i zanimljivo.
Lep ste par.
Uz sve poštovanje, ne mislim da sam tip tvoje mame. -Niko nije.
Kada odlaziš? -Za par dana.
Dođi da se pozdraviš pre odlaska.
Šta to radiš dođavola? Jesi li gluv? Zašto me pratiš?
Pratim te? Pratim nju. Poznaje metu. Evo, pročitaj to.
Onu s kojom si u vezi. -Nisam ni sa kim u vezi.
Nemoj da me lažeš! Pročitaj to.
To je za tebe. To je tvoj jebeni poklon. Dođavola.
Išao si u bar. Išao si na plažu sa njom. Gledao si je kako pliva.
Otišao si i ručao sa njenom mamom. Šta je s tobom?!
Pročitaj to. Dve godine u Holoveju. Godinu dana u francuskom zatvoru.
Godinu dana na uslovnoj. Kara se s dilerom droge.
Jebe se s Pablom Eskobarom. A ti se vozikaš sa njom u svom autu!
Pravilo broj jedan! Dođavola!
Da li još neko zna za ovo? -Da, svima sam rekao.
Šta misliš? -Veruješ li mi?
Dođavola. Uvek ti verujem.
Završiću ovaj posao. Nazvaću te kad bude gotovo, i obojica možemo kući.
Zdravo, Makse. -Tata kaže da moram da ti vratim novac.
Rekao si mu? -Moja majka ga je našla u mojim pantalonama.
Trebalo je da kažeš da si ga našao na plaži.
Makse. Znaš kada ti mama i tata kažu
da nikada ne smeš da lažeš? Ponekad moraš.
Ponekad moraš da lažeš ko god da je u pitanju,
prijatelja, najboljeg prijatelja, devojku,
svoju ženu, učitelja, čak i mamu i tatu. Za tvoje dobro.
Zaradio si taj novac pošteno. Zaradio si tih 30 evra.
Opkladili smo se. Izgubio sam.
Izgubiš, plaćaš. Pobediš, uzmeš.
Životna činjenica. U redu? U redu.
Kada je trebalo da mi daš ovaj novac?
Za doručak. Krećemo sutra.
Maksi. Žao mi je. Tek se upoznajemo.
U svakom slučaju, evo 10 evra. To su 20 evra.
Hajde. I to su 30 evra.
Sakrij ih na boljem mestu nego prošli put.
Dobro. Sačekaj minut.
Ne mrdaj. Budi tu.
Odmah se vraćam. Važi?
Da li stvarno leti? -Hoće ako ga pustiš s visine.
Hajde. -Šta? Kuda ćemo? -Hajde!
Dođi! Hajde!
Dođi!
Hajde!
Ovo je dobro mesto, Makse. Ko ti ga je pokazao?
Niko. Evo.
Tvoj je. Ti ćeš ga baciti.
Želiš da budeš padobranac jednog dana, zar ne? Zato samo napred, Tome.
Misliš Maks. -Znam da si Maks, ali svakog pridošlicu
u puku zovemo Tom.
Ja ću ti pomoći. Sve je u redu. Dođi ovamo.
Hajde, Maksi. Ovo treba da upamtiš, Makse.
Svaki vojnik treba da bude spreman da stavi svoj život na kocku
za drugog vojnika.
I obrnuto. To je najbolja lekcija koja treba da se upamti.
Da li mi veruješ? -Da. -Dobro. Ja ću da te držim, u redu?
Evo. Držim te. Pogledaj me. Sada pogledaj dole. Ne boj se.
Vidiš? Kada kažem "sada"...
Pogledaj dole. Držim te. Sve je u redu.
Želiš da budeš padobranac, zar ne? Povuci desnu ruku nazad.
Kada kažem "sada",
želim da to baciš tamo što jače, brže i dalje možeš.
Spreman? Pomeri ruku nazad.
Jedan. Dva. Tri. Sada! Pogledaj tamo.
Pogledaj.
Treba li ti prevoz? -Ono što mi treba je novi motor, kao što si rekao.
Zapravo, moram da ostavim neke stvari maminom klijentu.
Možeš li da me odvezeš tamo? -Naravno. Upadaj.
To je lepo iznenađenje.
Lepo? Hoćemo li unutra? -Ne, sačekaću.
U redu, za pet sekundi ću.
A posle, hajde da se okupamo u okeanu.
Naravno.
Tako je lepo. Hajde da se okupamo na brzinu.
Hajde, Vilsone! Hajde, Vilsone!
Hajde!
Šta si hteo da uradiš, da me ostaviš ovde?
Da li si dobro? Šta nije u redu?
Samo želim da odem odavde. -Zašto se ne kupaš?
Poslednji put sam se kupao u okeanu pre 30 godina. -Kako to?
Gledao sam kako moj najbolji prijatelj umire u njemu.
Dakle, ulaziš li ili šta?
Udavio se? -Hipotermija. -Šta se desilo?
Rat. -Rat? Kakav rat? -Foklandi.
Bili ste na Foklandima? -Da.
Od tada za mene nema okeana.
Pričaj mi o Londonu, Glorija. Šta si radila tamo?
Šta? -Hoćeš li mi ispričati o tome? Ne sećaš se?
Možda će ovo pomoći tvom sećanju. Pogledaj.
To si ti, zar ne? Kakav je bio Holovej? Fin?
Onda francuski zatvor? Jebena laž.
Sada ideš pravo u španski zatvor osim ako ne promeniš životni stil.
Imaš li šta da kažeš, Glorija?
Zaustavi auto. Zaustavi jebeni auto!
Zaustavi auto odmah! Zaustavi auto! Ili ću da iskočim!
Ne budi blesava.
Gde mi je telefon? Odjebi odavde! -Idi. -Samo...
Odlazi! -Jebi se! Kopile! Govno jedno! -Odlazi s ostrva!
Nikad me nisi videla!
Nikad nisam bio ovde! -Kopile! Govno jedno!
Verovala sam ti!
Zajebavaš se s mojom mamom!
Znaš šta? Niko mi ne treba! Niko mi ne treba!
Hoćeš nešto da popiješ? -Da. -Dobro.
Je li tvoj?
U redu?
Možeš li proveriti da li imamo malo limuna, molim te?
Sačekaj. -Da.
Tomase?
Rekao sam ti da napustiš ostrvo.
Idi sada. Još ima vremena.
Glorija!
Možeš li da je overiš? Ja ću njega.
Glorija, pogledaj me. Pogledaj me.
Pogledaj me. Dobro, dobro. Sve će biti u redu.
Pogledaj me. Zbogom, Glorija.
U redu je.
Sve je u redu.
Ne, ne. -Biće ti dobro.
Samo se prepusti.
Zdravo, mama.
Da. Ne, trenutno sam malo zauzet. Mogu li...
Da. Još uvek sam ovde. Da, lepo je vreme. Da.
Tu su uglavnom stene i pustinja, ako ćemo iskreno.
Čika te pozdravlja.
Mama, pozvaću te kasnije, važi?
U redu. Ćao.
Ko je kao mi?
Ne mnogi.
Preveo: Bambula
AMERIČKA ZVEZDA