DIN EPISODUL ANTERIOR
Bunicule?
- Ce se întâmplă? - Nimic.
Oricum nu pot să văd planeta Saturn.
Dacă vede cineva drăcia asta mișcându-se și se uită înăuntru?
L-am găsit pe Van. E într-o tabără de refugiați din Malaysia.
Cunosc un tip din Malaysia.
Ar putea să vă ajute, dar o să vă coste.
Măiculiță!
Am nevoie de un doctor.
- Cunoști unul? - Desigur.
Cred că sunt însărcinată.
Nu le-a păsat de noi când ne-au expus la reziduuri nucleare cu testele acelea.
N-am vorbit despre asta cu nimeni și n-am de gând să încep acum.
Nu știu ce să fac cu Mia.
- Tu cum ai face altfel? - Nimic.
Ești perfectă.
Ești omul potrivit să o faci ca nouă.
E cea mai mare medalie de onoare.
E placa mea. Merg eu primul.
Bunicule.
Vă rog, să mă ajute cineva!
Vă rog!
Nu are stimulator cardiac?
Nu sunt sigură dacă ceasul este mecanic sau cu baterie.
S-a oprit. Este mecanic.
Atunci îl putem pune la loc.
- Sunteți sigură? - Bineînțeles.
Nu.
Lăsați verigheta.
ULTIMELE ZILE ALE EREI SPAȚIALE
Bunico?
Albii ăștia.
Își îngroapă morții prea repede.
- Ajută-mă să înțeleg. - E pui cu sos de maioneză.
E preferatul bunicului, de la încoronarea reginei.
Poate ar trebui să-l trimitem înapoi reginei.
Știți ceva? M-am tot gândit.
Poate ar trebui să trimitem și cenușa tatei în Anglia.
- Nu sunt reci. - Da. Așa îi plăceau.
Mama întreba ce să facem cu bunicul.
Îl trimitem prin poștă la Londra?
Îl băgăm într-o țeavă de tun și tragem. Nu știu.
Îi facem un mormânt aici?
Da. Poate ar trebui să facem unul aici și unul în Anglia.
Sau la jumătatea drumului?
- Îi împrăștiem cenușa pe mare? - În regulă.
Mia se poate ocupa.
Știi ce? E o idee grozavă. Tata iubea oceanul.
Nu. Nici gând, nu eu.
Jude.
Cum te simți?
Sunt bine.
El... Bob...
A avut o viață bună. Ar trebui să fiu recunoscătoare.
Doar că... După ce a murit mama, n-a mai avut pe nimeni, știi?
Ar fi fost frumos să găsească pe altcineva.
Îmi pare rău, Eileen. Te poți ocupa de astea?
Eu duc ceștile.
Am adus un prieten.
Îți amintești de „Sam”?
Sambuca.
Durează ceva timp până devii conștientă de durere.
Când l-am pierdut pe Frank, credeam că suferința n-o să mai treacă.
- Dar devine mai ușor, nu-i așa? - Nu chiar.
Am scăpat totuși de la birou.
Eu nu. Încă mă obsedează.
Mă tot gândesc ce naiba pune Wayne la cale?
La cât de încăpățânat și prost este, cine știe?
Deci aici este petrecerea?
Dă-mi voie să ți-l prezint pe cumnatul meu, Mick.
El este antreprenorul familiei noastre.
Îmi pare bine să te cunosc, domnule antreprenor.
Mi-am dat silința să meargă treaba cu Tony.
- Sunt sigur că-ți dai seama. - L-am concediat pe Tony mult înaintea ta.
Voiai să pleci?
- Da, mă așteaptă mașina. - Russell?
De ce nu-l inviți? Știi că e bine-venit aici.
De către tine.
Știi că ai o calitate, nu-i așa?
Toți se simt pierduți și apoi tu preiei controlul.
- Șterge-o de aici. - Mi-am încheiat pledoaria.
Nu mă înțelege greșit. Familia ta e grozavă.
Dar urăsc mulțimile, asociațiile pentru veterani și uniformele.
Dar nu-ți stă rău.
Fii serioasă! Mă sufoc.
- Ne mai vedem. - Nu încă.
- Mai e ceva. - Trebuie să mă întorc.
Uite-o. N-o să câștige vreun concurs de frumusețe.
Mulțumesc, Spider.
După ce se termină cu toate, hai să ieșim să facem surf.
Nu acum. Nu încă.
Nu aștepta prea mult.
Mai întâi e o săptămână. Apoi trec lunile. Până îți dai seama, au trecut ani întregi.
Când mai vezi un ditamai valul,
nu-l rata. Trage aer în piept și lasă-te purtată.
Bravo lui Bob că a vrut să-ți repare placa,
dar nu era nevoie. Am spus asta.
E o medalie de onoare.
Fugi.
- Bătrânul Bob... - Gazza.
Doamna cu coasa vine după toți.
Socrul meu a trebuit să dea colțul ca să-ți arăți tu fața.
Prietene, clubul e închis. Avem un eveniment privat.
Știu. Mai stau aici încă două zile. Dacă nu vorbim...
- Asta ne-au făcut. - El tocmai pleca.
E timpul să pleci, prietene.
Nu i-ai spus încă, nu?
Ascultă, George.
La dracu!
Dacă nu te-ai îmbolnăvit încă, este datorită nouă.
Ești bine, amice? Lasă-l, Tony.
Nu cred că berea caldă și sandvișurile englezești au fost așa bune.
Ce a fost faza de mai devreme?
Ai atacat un om bolnav de față cu familia și prietenii noștri.
Spunea chestii despre Bob. Și nu l-am împins, a căzut.
Ce fel de chestii?
Nu știu. Dar a zis că Bob îi datora bani.
A venit să-i recupereze.
Părea să te cunoască pe tine, nu pe tata.
Ascultă, spunea mizerii despre Bob și m-a scos din sărite.
Scumpule, ce se întâmplă?
Ți-am spus. Nimic.
Bine.
- Unde pleci? - La birou.
Dră Kulkova, vă cer scuze pentru așteptare.
Laboratorul este lent la această oră târzie.
Sunteți însărcinată.
Fantastic.
Felicitări! Estimez că sunteți în 16 săptămâni. Totul este bine.
Mulțumesc.
Suntem foarte fericiți.
Bine.
Bine. Trebuie să încui biroul. Nu vă mai conduc la ieșire.
Ne vedem în șase săptămâni.
- Mulțumim. Vă suntem recunoscători. - Cu plăcere.
Yvgeny, oficialitățile.
Nimeni nu vrea asta.
Dar tu ce vrei?
Ce vreau eu? Nu contează.
Nu vor accepta o Miss Uniunea Sovietică gravidă, care să facă țara de rușine.
Și tatăl?
E un gunoi.
Ai văzut ce haine trebuie să port?
Îmi fac rochiile acelea cu săptămâni înainte.
N-o să mai încap în ele și o să fiu trimisă acasă.
Vom găsi o soluție.
Trebuie să beau ceva.
Și tu?
Face atâta zgomot.
Să mergem la somn.
Lasă-mă un minut.
Te rog, Bob.
Lasă-mă să dorm puțin.
Detesta familia regală.
Pari obosită, bunico.
Da. Din cauza lui Bob.
Măcar știi că încă te place.
Știi ce ai de făcut.
Bunica Doris te poate ajuta.
Da, știu.
Încă două minute. Spune-i tatălui tău că am adăugat scoici. Gratuit.
Mulțumesc, dle Bui. Sunteți ocupat.
Avem alimentare pe gaz. Greva nu ne oprește.
Ai teme?
Jono spune că erați profesor înainte.
- Inginerie. - Serios?
Încerc să calculez unde se va prăbuși Skylab.
Oare m-ați putea ajuta?
De ce o tratezi ca pe o problemă de fizică?
Este o problemă de fizică.
De ce nu o regresie liniară?
Vai de mine! Nu asculta ce-ți spune! Crede că totul este o regresie liniară.
Lam, unde e lingurița pentru cafea? „Regresie liniară!”
Tipul ăsta caută mereu scandal.
Carl Friedrich Gauss a privit cerul.
Știa că mai exista o planetă, chiar dacă nu o văzuse nimeni.
Nu avea calculator. Nu e matematică. E statistică.
Cum procedez pentru Skylab?
Bine.
Fii atentă.
X, Y. Începe simplu, cu doar două dimensiuni.
Este deschis?
Este mereu deschis. Nimeni nu rămâne flămând, prietene.
- Bună. Svetlana? - Este ocupată.
Tocmai am urcat șase etaje.
Ne îngrijorează silueta Svetlanei.
Greutatea ei.
E treaba celor cu garderoba.
Ce voia?
Viața occidentală te înmoaie. Dacă pierdem, e de rău pentru noi.
- Poftim? - Mănânci ce-ți spun eu.
Te antrenezi când spun eu.
Nu, nu. Trebuie doar să o mulțumim pe Lydia.
Mă voi ocupa eu de ea. Dar trebuie să avem grijă.
Cei de acasă vor urmări.
Atrage-o de partea mea.
Nu e un concurs de frumusețe, ci de popularitate.
La academie, eram cel mai bun la interogatoriul coercitiv.
Nu, nu o speria. Doar...
Fii fermecător cu ea.
O scot la prânz. Voi flirta cu ea. O să-i placă.
Vei câștiga și vei primi o medalie de eroină.
Mă voi duce acasă și Niki se va întoarce.
Trebuie să-l caut pe tipul malaysian al lui Bob.
Cunoaște pe cineva în tabăra de refugiați. Bob i-a dat banii noștri. E în Bayswater.
Bayswater! Domnul Teo?
Domnul Teo?
Are un zâmbet larg. Pare grijuliu, ca un unchi.
Îți promite și luna de pe cer.
Deci știi unde e?
E un mincinos. Un escroc. Spune orice ca să-ți ia banii.
Mereu spune că se ocupă.
Dacă îți ceri banii înapoi, spune că te reclamă.
Îmi pare rău.
Ești bine?
Ca să minimizăm eroarea,
luăm prima derivată și o facem egală cu zero?
Nu minimiza eroarea.
Valorile pozitive și negative se anulează între ele.
Ridică la pătrat valoarea reziduală.
Nu vă e dor să fiți profesor?
Am pierdut foarte multe, nu doar slujba.
Da, ai pierdut lingurița pentru cafeaua mea!
Poftim, ia lingurița.
Ca să calculezi, ai nevoie de date. Îți trebuie treizeci de puncte.
- Credeți că e suficient? - Super!
Bine.
- Începem de aici. - Treizeci...
Știi, ești diferit de imaginea de tip dur pe care o văd toți.
Ai grijă de aceste fete de parcă...
De parcă ar fi fiicele tale.
Primul meu comandant.
Ne punea să stăm în picioare afară...
în miezul iernii.
În Siberia.
Fără mănuși.
Dacă făceam degerături,
ne smulgea degetul chiar el.
Personal.
Așa le iubești pe aceste fete, nu?
Ai fiice? Soție?
Soția mea?
A avut cancer. Am un fiu, Nikita. Niki.
- E în armată. - Viața e grea acolo?
Viața poate fi grea oriunde, nu-i așa?
Dar noi știm să bem cum se cuvine.
Am fost Miss Adelaide pe vremuri, așa că știu să îndoi cotul.
„Să îndoi cotul”?
Mai ales cu un agent străin chipeș.
Deci Svetlana o să câștige, așa e?
Miss Univers are standarde.
Svetlana trebuie să se ocupe de greutatea ei. Acum.
Altfel nu are ce căuta pe podium.
Mă voi ocupa eu de Svetlana. Nu este o problemă.
Hai să ne bucurăm de „îndoitul cotului”.
Ați sunat la centrul de planificare familială.
Nu vă putem prelua apelul...
Tovarășe, avem o problemă.
A venit timpul, Bunica.
Nu încă.
Ești gata, Eileen?
În regulă.
La revedere, Bob.
Ne vedem de cealaltă parte.
Miroase frumos?
Îl ajutăm pe tatăl tău să meargă mai departe.
O vizitează pe bunica de câteva zile.
O vizitează pe Eileen?
Da.
- Skylab se va prăbuși chiar aici! - S-a dat la știri?
- Regresia liniară. Lam m-a învățat. - Deci încă lucrează?
Da. Nu se bazează pe curentul tău.
- Chiar are mai mulți clienți ca oricând. - Ascultă, Lam se pricepe la mâncare.
Dar trebuie să consulți experții.
- Ce zici de CSIRO, NASA... - Am făcut calculele, mamă!
Chiar și un fragment ne-ar putea strivi casa.
Uneori se întâmplă lucruri groaznice, Tilly.
Și...
Calculele nu pot schimba asta.
- Tată, Skylab se va prăbuși chiar aici! - Ce? Tilly...
Trebuie să le spunem tuturor. Celor de la CSIRO. Tuturor!
Cu tine seamănă.
Eu dau de știre despre moarte și dezastre?
- Jude... - Nu avem curent de zile întregi.
Am încercat totul.
Acum mă ocup încă de lucrurile tatei. Și...
- Mă ocup eu. De ce nu iei o pauză? - Pentru că sunt bine.
Sunt bine.
Judy.
Am impresia că ești singura care nu și-a permis să jelească.
Cine a venit la priveghi?
Jude, am fost un idiot. Îmi pare rău.
Îmi pare rău.
Tony, de ce nu vrei să-mi spui?
Ce se întâmplă cu adevărat?
Ce se întâmplă cu adevărat este că am nevoie de niște lumânări,
până nu se descarcă lanterna. Așa că dă-mi voie.
Jude...
CĂȚEA SPĂRGĂTOARE DE GREVĂ
SPARGE
CU DRAG, GAZZA ȘI FAMILIA
E atât de devreme.
- Da. Mașina de tractare vine azi. - Nu, nu poți arunca totul.
- Mia... - Nu. Nu pot să dispară toate azi.
Rulota, cenușa lui.
Mia.
Îmi pare rău, mamă.
Știu că bunicul ar fi vrut asta, dar nu cred că sunt în stare.
Scumpo, nimeni nu-ți cere asta.
Nu cred că sunt pregătită.
Știi ceva?
Cred că asta îți aparține.
L-am întrebat pe bunicul dacă s-a gândit vreodată cum ar fi fost lucrurile
dacă nu părăsea Anglia.
Știi ce a spus?
„Niciodată. Mi-ar fi înghețat fundul.”
Așa a spus.
Și...
„N-ar fi existat Mia.”
Poate ar trebui.
Dar rulota rămâne. E moștenirea mea.
Și prosopul lui vechi. O să-l păstrez.
Eileen.
Organizăm ceva pentru tata după-amiaza.
Doar pentru cei dragi și familie.
Bine.
Mi-ar plăcea să vii și tu.
Ar trebui să vii.
- Nu vreau să... - Jude.
Mulțumesc.
Eu îți mulțumesc că l-ai iubit.
Cred că am fi putut sărbători Crăciunul de atâtea ori împreună.
Am vrut să-ți spun. Serios.
Nu am intenționat să rămână secret.
Nu-mi datorezi nicio explicație.
N-am știut ce eram...
până acum.
Iar acum e prea târziu.
PRODUCĂTORII RECUNOSC DREPTUL TRADIȚIONAL AL ABORIGENILOR
ASUPRA USCATULUI ȘI MĂRII UNDE AU FILMAT
ȘI ÎȘI EXPRIMĂ RESPECTUL PENTRU BĂTRÂNII LOR.
MULȚUMIM POPORULUI NOONGAR, PĂSTRĂTOR AL CEREMONIEI CU FUM.
FUMUL PLANTELOR NATIVE PURIFICĂ SPIRITUL ȘI CORPUL.
Subtitrarea: Oana Bunea