Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EL 1958, EN EL MOMENT ÀLGID DE LA GUERRA FREDA,
MENTRE AUGMENTAVA LA POR CAP A UNA GUERRA NUCLEAR,
ES VAN PRODUIR UNS FETS QUE VAN DEMOSTRAR
QUE EL MÓN PODIA SER DIFERENT.
POTSER PER AQUEST MOTIU MAI VAN ARRIBAR A SORTIR A LA LLUM.
INSPIRADA EN UNA HISTÒRIA REAL.
- Perdoni, professor. - Ara estic treballant.
Bona nit, doctor Mathé.
Professor.
Perdoni. Professor.
AEROPORT D'ORLY, PARÍS
ELS GUARDIANS DE LA FÓRMULA
Babnik. Iugoslàvia.
Ja ho veu. L'hospital és buit.
Acompanyi'm.
Estaran sols i en bones mans.
Això és per a vostè. Ningú podrà accedir a l'hospital.
Jean-Paul, revisa l'equipatge.
En nom de la meva pàtria, la República Federativa de Iugoslàvia.
Li queda bé el bigoti.
SERVEI DE CURIETERÀPIA Per aquí, si us plau.
Gràcies. Bona feina.
Entrin.
Vinga, passin, si us plau.
Les mantes.
Seguin.
Aquí, seguin.
Perfecte.
Van absorbir la radiació fa 48 hores.
Com ha pogut passar?
En un reactor nuclear.
- Els iugoslaus tenen un reactor? - Sí. El van construir ells mateixos.
Fou en Pavle Savic, el gran físic,
qui va crear el Centre d'Estudis Nuclears de Vinca.
Som amics, em va trucar just després de l'accident,
per demanar-me que intentéssim salvar aquests joves.
Què esperen de mi?
Estimat company,
sabem que recentment ha investigat
les patologies de la radiació.
Ens agradaria que vostè
i el professor Jammet lideressin junts el procés
de tractament dels pacients.
Se sap què feien en aquest reactor?
Gràcies per la proposta, però no vull participar-hi.
- Si us plau. Necessitem la vostra ajuda. - Em sap greu.
- Doctor. - Professor.
Si us plau. Sí, només faltaria. Disculpi un moment.
Professor.
Sé l'opinió que té respecte de la bomba atòmica.
També estic informat de les seves activitats
a la Resistència durant l'ocupació.
Sabem que vostè és un patriota.
Els soviètics o els americans
podrien iniciar un atac nuclear a qualsevol moment.
França no té cap bomba nuclear,
però hem de trobar una solució contra la radiació.
La humanitat ho necessita.
I ho podria aconseguir vostè,
un francès.
Això ajudaria a reforçar la nostra posició.
Li agradi o no,
estem vivint un moment històric.
- Déu ens ha enviat aquestes persones. - Jo només faig experiments amb ratolins.
Exacte.
Potser
amb això podrà ampliar
el seu camp de recerca.
Si canvia d'idea, truqui'm.
El meu xofer l'acompanyarà.
Professor.
Dragoslav! Ha arribat un regal de Stara Planina. Afanya't!
Ara hi vaig!
Aquí tinc 12 mil·límetres de vi.
Afegeix-li també una mica d'urani rus.
Ja no ens n'envien, però sí que tenim vodka rus.
No li'n fiquis tant.
No passarà res, és un ignorant de poble.
Ara veuràs com beu aquest ignorant de poble.
- Ei, mireu. - Allà va.
- Bona nit, professor. - Bona nit.
Benvingut, professor. Vol unir-s'hi?
Els iugoslaus convertim en un bar fins a un institut nuclear, eh?
Zivota estava animant l'ambient.
No tots els dies un es gradua en Física.
- Et felicito. Enhorabona. - Gràcies, professor.
Us ensenyaré què beuen els veritables funcionaris.
Per a vosaltres.
Quina meravella.
No crec que ho hagis tastat això al teu poble.
Que et bombin! Ell va néixer a la ciutat i és un pagès.
Jo soc un cavaller.
- Al comunisme no hi ha cavallers. - Tots som pagesos!
Disculpi, professor, perdoni.
Professor, quedi's.
Assegui's, professor.
No, gràcies.
Estic cansat. Passeu-vos-ho bé, però no us passeu.
- Demà hi ha feina a fer. - Descuidi, professor.
No em feu cas, sou joves. A gaudir!
Sí, si Déu vol, professor!
No parlis de Déu.
Tranquil·la, dona. El professor és un geni.
PROHIBIT EL PAS
Vine, Dragoslav.
Té. Aquí i aquí. Firma.
Obri'l.
Funcionarà ara?
Això espero.
Estaria bé.
El reactor està gairebé llest, només falta el combustible.
La gent es posa nerviosa.
Quan podré veuré el cap?
No ho sé.
- No és tan senzill com et penses. - Comporta molta feina!
Senyoreta.
Senyors. Dobar dan.
Soc el professor Jammet, director de l'hospital.
I seré la persona a càrrec del tractament.
La resta de l'equip farà tot el que estigui a les seves mans per vostès
i esperem poder ajudar-los.
Espero que hagin descansat.
Com es troben?
El primer que farem serà una anàlisi a cadascun de vosaltres.
Ara funciona, però és temporal.
Professor.
L'estan esperant.
Per començar, els farem un examen per poder calcular el grau de radiació...
Passi.
Disculpin el retard.
Aquest és el meu ajudant, el doctor Schwarzenberg,
- especialista en transfusions. - Benvinguts.
Els presento el meu company,
el professor Mathé. Junts serem els encarregats de supervisar el tractament.
El professor Mathé...
Els sembla bon moment per estar de xarreta?
Limiti's a calcular la dosi de radiació que absorbim
digui'ns les probabilitats que tenim de sobreviure.
Tota la raó. Vinga, a treballar.
- Qui mesurarà la radiació? - Jo mateix.
L'acompanyo.
Per un moment vaig pensar que els aparells no funcionaven bé.
Per desgràcia, m'equivocava.
Què n'opinen vostès?
Zivota va absorbir la radiació gamma i neutrònica més gran:
436 rads.
La de Dragoslav és lleugerament inferior: 429.
Com es van poder contaminar així?
I com els podem ajudar?
Sembla un cas perdut.
Bé,
començarem amb una transfusió per curar l'anèmia.
Necessitem aconseguir sang fresca com més aviat millor.
Tinc una llista de voluntaris de l'hospital Saint-Louis.
Algú vol afegir alguna cosa més?
- Bé. Doncs gràcies a tothom. - No n'hi ha prou.
Només cal seguir l'evolució dels seus hemogrames.
Què proposa vostè?
Prendre una mostra de la medul·la.
És una operació molt dolorosa i el seu estat general és molt crític.
No tenim temps.
Tota la raó.
D'acord.
Preparem-nos per a la intervenció.
La força d'inèrcia.
La primera llei de Newton.
D'on surt
aquest suc?
No siguis babau, camarada Maksic.
No és suc, és…
Com se li ha pogut acudir això a un francès?
Això és cosa d'americans,
nen.
Demana-li una moneda.
Senyor?
Té…?
- Digues-li-ho. - Un moment.
- Diners. - A veure…
Senyor?
Diners.
Moneda.
- Què passa aquí? - Si us plau, no poden estar aquí.
La radiació els ha destrossat la medul·la òssia.
El vostre sistema immunitari està molt feble.
Tornin a les seves habitacions.
Què?
Si us plau.
És una dosi elevada.
Mortal?
No tots van absorbir la mateixa quantitat de radiació.
Vostè i el jove Zivota es van emportar la pitjor part.
Digui'm les coses clares.
Tots dos som científics, senyor Popovic.
Si us plau, no digui res d'això als altres.
Són pràcticament nens, ho entén?
També ho eren
quan va dur a terme el seu experiment,
oi?
Em vol preguntar alguna cosa?
Doctor?
Vinga.
No es talli.
Segur que ens vol ajudar?
I per què no ho hauria de fer?
Percebo certa hostilitat.
No vinc aquí a discutir amb vostè.
Prepari's per sotmetre's a una operació.
Serà dolorosa.
- Hem seguit el protocol al peu de la lletra. - Algú no va fer bé la seva feina.
- Jo sí que ho vaig fer, n'estic segur. - Per què no va saltar l'alarma?
- Com vols que ho sàpiga? - Doncs, no diguis que…
Nois,
veniu.
Ja en sabem els resultats.
Són bons.
La radiació no és gaire alta.
N'està segur?
És impossible.
Què és impossible, Radojko?
Tot sortirà bé.
Aviat començaran amb el tractament.
Tots a les seves posicions.
Són les nou en punt.
Comencem l'experiment.
Vinga, la clau.
- Preparats? - Sí.
Sí.
Dispositiu llest.
Vàlvula oberta.
Bomba un, encesa.
Les barres de control estan en posició.
Bàscula anul·lada.
Vinga, Vera.
Reactor encès.
Aigua pesant a 173.
- Vinga, professor! - No vull sentir cap comentari!
Ajustada a 173.
Període estable.
8,265.
Puja la barra deu centímetres.
Fet.
- Bàscula? - 9,384.
Energia inestable.
Puja cinc centímetres, vinga!
No n'hi ha prou, professor. S'hauria de pujar a vuit.
Fes el que et dic!
Només cinc.
Fet.
Bàscula?
9,553.
Merda.
Energia inestable.
Vinga, puja-la tres centímetres, com tu volies.
Ja està.
10,129.
Energia estable.
Aigua pesant,175.
175.
18,162.
No podem treballar així, professor.
Professor, el dosímetre no mostra res. Jo proposo seguir.
Baixa les barres!
Experiment finalitzat.
Alerta! Abandonin els seus llocs de treball.
Has tornat a cagar-la, Popovic. Als meus treballadors
els hi donarà un infart. Si segueixes així…
És impossible treballar amb aquesta alarma. Què hi penses fer?
El servei tècnic la revisa cada dia...
- I? - Com que “i”?
Ets tu el científic. Jo només soc un funcionari.
Què vols que faci jo?
S'ha de portar una alarma de Noruega.
- Ja m'ho has dit això. - Per què no s'ha fet?
Com vols que ho fem?
Com?
Què els hi diem als noruecs? "No fem servir combustible rus,
ara fem servir un nostre. L'alarma russa no ens val".
- "Ens en doneu una de les vostres?" - Hi ha un canal diplomàtic?
- Sí, però comporta temps. - Vull una reunió amb el cap.
"Vull una reunió amb el cap". N'estic fins als pebrots.
Si no ho fas, suspendré l'experiment!
El suspendràs?
Tu?
Genial.
Ara em posaré en contacte amb ells.
No oblidis que el reactor està gairebé acabat.
I no t'alteris tant amb ell, relaxa't una mica.
M'ha preguntat si estàs nerviós.
D'on ho treu això?
No ho sé.
Potser no soc l'únic que li dona informació sobre tu.
Tanca la porta!
Un segon.
Passi.
Soc jo.
Porto l'informe del laboratori.
- Va tot bé, professor? - No.
Res va com ha d'anar.
Quin problema hi ha?
Ja no sé què faig.
No ho sé.
Vostè sempre ho sap.
Si tu ho dius...
Sap que és com li dic.
Segur que és perquè està cansat. Descansi una mica.
Quin tipus de descans?
Em faran fora de l'experiment.
És impossible, està a punt de trobar la solució.
Qui és qui diu que hi estic tan a prop? Qui?
Jo m'he convençut a mi mateix i a vosaltres també.
Però tots estem delirant.
No.
Només està una mica nerviós.
Tu també em veus nerviós?
Qui ho ha notat també?
No ho sé.
Tots.
Però ells no saben com ajudar-te.
En canvi, jo sí.
Vinga.
Has perdut el cap?
En qualsevol moment pot entrar algú.
M'acompanyes?
De pressa!
- Què passa? - Zivota!
- Porta-la a l'habitació!
Segui, si us plau.
Necessito un degotador, si us plau.
Senyoreta! De pressa!
Professor?
N'estem segurs de tot el que estem fent?
Professor? De pressa, és urgent.
Deixi'm.
Li vaig dir que els efectes secundaris serien greus.
Stefan, prepara una injecció, de pressa.
Professor!
- Jo me n'ocupo. - Està deshidratada.
S'ha d'augmentar la quantitat de líquid i albúmina.
La xeringa.
- Necessita atropina. - De pressa!
Professor Mathé, el senyor Popovic no es vol prendre la medicació.
Què passa, senyor Popovic?
Digui-li que em deixi tranquil,
que se'n vagi.
Fora.
Vinga, de pressa.
Surtin, si us plau, deixeu-nos.
Què passa? No vol que el curem?
No ens podria curar,
encara que volgués.
I, a més, no ens està tractant.
Fa experiments amb nosaltres.
Experiments?
Es pensa que som conills o rates!
És vostè qui es pensa una cosa que no és.
Això no és una dictadura comunista.
Què sap vostè del comunisme? No en té ni idea.
Fora.
He dit que fora d'aquí.
S'ha tornat boig.
No es mereix que l'intentem curar.
Sí, aniré directament a casa, no et preocupis.
Gràcies.
Bé, és força feina. Avui et puc arreglar el radiador.
- Quant em costaria? - A veure.
Uns 30.000 francs, diria jo. Desmunta'l, si us plau.
No m'ho pot fer més barat?
Prefereix esperar que arribi un de nou? Em pensava que ho necessitava ja.
Té raó. Necessito un cotxe que estigui nou.
El necessites per tractar els nois iugoslaus?
Doctor?
Segui.
Què és això de la radiació?
És com un càncer, oi?
Com la gent que segueix malalta a Hiroshima?
Sí, més o menys.
Les partícules radioactives entren dintre de l'organisme
i destrueixen les cèl·lules.
Per què el món s'ha endinsat en aquestes merdes nuclears?
Això és el principi d'una altra guerra o què?
La gent ha perdut el cap.
Perquè la vida ja no és normal.
Hi ha solució?
Encara no.
Creus que els podràs curar?
No tinc ni idea.
Georges, et conec perfectament.
I això que veig no m'agrada un pèl.
No menges?
No tinc massa gana.
Què et passa?
Tinc un mal pressentiment.
Per què vas acceptar participar-hi?
Ja saps com t'obsessiones amb tot això.
Prefereixo que la nostra filla et conegui sa i estalvi.
Com saps que és una nena?
Una mare nota aquestes coses.
I com que jo no notava res, vaig decidir llençar una moneda a l'aire.
Un molt bon mètode científic.
Es mou.
Posa la mà.
Sap que estem parlant d'ella.
Georges.
Georges, tinc por.
Deixa-ho abans que sigui massa tard.
Ho sento.
Me n'he d'anar.
Ara?
23 hores i 17 minuts.
Primer intent de trasplantament.
Extraiem medul·la òssia d'un ratolí en bon estat de salut.
Tipus sanguini RH negatiu.
Primera dosi de 12 microlitres injectada a l'animal irradiat.
Tipus sanguini RH negatiu.
No tinguis por.
Tot anirà bé.
Segon intent.
ESTIMATS MARE I PARE...
Augmentem la dosi a 15 microlitres.
Extraiem medul·la òssia d'un ratolí en bon estat de salut.
Dosi de 15 microlitres injectada a l'animal irradiat.
Cinquè intent.
Augmentem la dosi a 17 microlitres.
Tots els ratolins donants i receptors han mort.
CONDEMNATS A MORIR
Quina diferència, oi?
Sembla un cotxe nou.
Què hi fa aquí?
Falta que li pagui alguna cosa?
No és això.
Vinc a donar sang per als iugoslaus.
Sempre té aquesta cara, doctor?
Professor.
M'acompanya?
- Sap el tipus sanguini? - B positiu.
Molt bé. Senyoreta Tiamet?
- Sí? - Aparelleu-lo amb Zivota, si us plau.
- D'acord. - És la seva primera vegada?
- Sí. - Anota-ho aquí. A la sala tres.
- A què estàs esperant? - Acompanyi'm, si us plau. Senyor?
Professor!
Bon dia.
Ja soc aquí.
No se'n recorda de mi? Odette Dragi. Odette.
Ah, sí. Sí.
Sí, ja ho sé, fa molt que no vinc. Li demano disculpes.
M'han passat moltes coses durant aquest temps. No sabria per on començar.
Quan vaig llegir això d'aquests joves iugoslaus...
Senyoreta Dejean?
- Hi ha massa gent. - Jo me n'ocupo.
Se'n recorda la meva germana? Vaig anar a visitar-la a Algèria i a Orà vaig trobar
un oli floral molt valuós i n'he fet un perfum.
Vull que el provi. Només he portat una ampolleta per a en León,
perquè sé que li encanten els meus perfums i…
- León! - Odette.
- Sabia que vindries. - Quines ganes tenia de veure't.
T'he portat un perfum que he preparat...
Déu meu.
Vostè és una de les científiques iugoslaves?
- És preciosa. I tan jove. - Què és això?
- Per què porta aquesta perruca? - Odette. Odette Dragi.
Rosa.
Parles molt bé l'idioma.
- Ja havies estat a França? - No, és la meva primera vegada.
Doncs, has anat a parar al millor lloc.
Aquí et podran ajudar.
Els doctors Schwarzenberg i Mathé són excepcionals.
Estaven a la resistència mentre estudiaven.
León va perdre dos germans a Mauthausen,
però és la persona més humana que conec.
El professor Mathé és diferent. De vegades et fa la impressió
que et mira com un ratolí de laboratori.
- Sí? - Sí.
Tens fills?
No.
Ja arribaran. Ets molt jove, tens temps.
El meu està acollonit.
És la seva primera vegada.
Això és bo, no?
Té la sang neta.
La sang neta? Camarada Vranic, no diguis ximpleries.
Ja ho sé, ho dius perquè estàs gelós del meu donant.
Mira'l. Fort com un bisó.
Rosa, no li ho tradueixis, si us plau.
Saps com es diu bisó en francès?
Bison.
Ho sento, em sap greu.
M'agrada el bisó. Gràcies pel compliment.
Sí, sí. Un compliment. Un compliment.
M'encantaria tenir el teu cervell per un dia.
Coneixes la nova cançó de Dalida: Bambino?
Sí, sé quina és.
La vaig escoltar per Ràdio Luxemburg.
A mi m'encanta.
Jo ja sé que tu l'adores. Bambino, bambino.
- I que té uns ulls bonics. - Bamino, bambino.
- Però encara ets molt jove. - Bambino, bambino.
- Per jugar a ser amants. - Bambino, bambino.
- Amb el teu cabell tan ros. - Bambino, bambino.
- Sembles un querubí. - Bambino, bambino.
- Per què no surts a jugar amb la pilota? - Bambino, bambino.
- Com fan tots els nens. - Bambino, bambino.
Qui l'ha deixat sortir?
Torni a la seva habitació immediatament.
I perdre'm un dia tan bonic?
Vostè vol morir?
Provocar un desastre i desaparèixer?
- Doctor. - Professor.
Un dia estàvem al mateix bàndol.
He sentit
que va participar en la resistència.
Així és.
Sempre he estat del costat de la ciència i l'humanisme.
I vostè?
A quin bàndol pertany ara?
Es mor per saber què estàvem fent, oi?
En tot cas, van fracassar. Ja no importa.
Torni a la seva habitació, si us plau.
El meu pare sempre deia que el vi de Bordeus era el millor del món.
M'agradaria provar-lo.
Dragoslav?
Els nostres serveis l'interrogaran.
Aquí em trobaran.
- A veure. Un serbi… - Segueixi.
- Ell va cap a un turista. - Sí, li diu a un:
- Salti! - Que salti!
I el francès es queda molt preocupat perquè són al pis 13.
- No l'estàs explicant bé. - I el serbi diu:
- "No siguis supersticiós". - Ho has explicat bé?
L'has entès?
- Perquè és al pis 13. - Torna'l a explicar.
És a dir, que és una bogeria.
Si es tira, es mata.
I li diu: "No siguis supersticiós".
- No l'havia entès. - Ara ja el saps.
Sí, però heu de tornar a la vostra habitació.
A l'habitació?
- D'acord. - Sí.
- Ja ens veurem. - Fins després.
A tu no t'ha semblat que li he interessat?
Pregunta-li si hi ha radiació entre vosaltres.
Has perdut el cap.
Ja em sento molt millor.
- Camarada Maksic. - Camarada Vranic.
Camarada Popovic, el vicepresident l'està esperant.
- Camarada Rankovic. - Popovic! Vingui.
Necessito que em faci un favor.
Què necessita?
Aquest cap de setmana vaig de caça amb el Tito.
Aquests malparits intentaran com sigui matar un senglar d'un tret.
D'un tret.
Com ho podem fer
perquè jo també en mati un d'un tret?
Podríem afegir-hi níquel, perquè el cartutx sigui més potent.
- Níquel? - Níquel.
Molt bé, Popovic, ben pensat.
Ja sé qui és un bon expert en armes.
Vinga, assegui's.
Prefereixo quedar-me dret,
camarada Rankovic.
Què passa?
El combustible?
No funciona?
No, no és aquest el problema. El problema és l'alarma.
- Quina alarma? - No serveix.
No aconseguim completar cap experiment.
El combustible rus que fem servir és net i estable,
i sé que puc provocar una reacció en cadena.
El nostre combustible té impureses que activen l'alarma.
És broma, oi?
Li he donat milions.
Vaig excavar tota Stara Planina, vaig construir el centre
i ara em ve amb aquestes minúcies de l'alarma?
Vull que em digui la veritat: ho pot fer o no?
D'aquí a tres mesos obrirem el reactor.
Fins i tot Tito vindrà.
Tots esperen notícies.
Té deu dies per resoldre el problema.
Si no, es quedarà fora del projecte.
Ningú ho aconseguirà. Ningú, que no sigui jo.
No n'estic tan segur.
Pavle Savic pensava el mateix abans que vostè.
Potser trobarem algun substitut.
- Professor Savic, perdoni'm si el molesto. - L'ha seguit algú?
No.
I per què ha vingut?
No tinc ningú més amb qui poder parlar-ho.
Si es tracta del seu projecte, ja sap què en penso.
No,
aquest projecte no és meu, és de l'Estat.
Tant me fa els projectes estatals i els interessos de l'Estat.
No li interessa fabricar combustible amb urani nacional?
No.
Perquè sé quin és l'objectiu final.
- Ni tan sols em vol escoltar? - No!
Fes-li una ullada almenys.
Si us plau.
Això és...
Com es desfaran dels metalls pesants?
Filtrant-los amb àcid sulfúric.
Fora d'aquí.
He dit que marxi.
Ho tinc?
Gràcies.
Popovic.
Fou el meu millor alumne.
Ràpid. Intel·ligent. Ambiciós.
Ho té tot per fer una gran carrera.
Però arriba un punt a la vida
en què un home ha de decidir el camí que vol seguir.
Senyor.
Una altra
per al senyor professor.
Entengui'm, avui és l'aniversari del meu pare.
Aquí la té, senyor.
Quants anys fa?
Va morir durant els bombardejos.
Els alemanys van bombardejar Belgrad?
Sí. Ells també, però el meu pare va morir al 44,
quan els Aliats ens van bombardejar.
Al meu país en tenim cinc, d'estacions:
primavera, estiu, tardor, hivern
i els bombardejos.
Pel seu pare i pel seu país.
Va ser culpa meva.
Per culpa de la meva ambició, aquestes criatures moriran.
Qui ha mort?
Encara estan intentant sobreviure.
I vostè?
Ja ha perdut l'esperança, oi?
No n'hi ha, d'esperança.
I vostè també ho pensa.
No ho sé.
Vostè sap què és una reacció en cadena.
És molt difícil iniciar-la.
Va fracassar a Vinca.
Però va generar una altra reacció en cadena.
Va arribar a París just quan
jo volia deixar les meves investigacions i em va donar forces i un motiu
per continuar i per intentar trobar una cura.
En aquesta vida tot està connectat.
Cada reacció en provoca una altra.
Només ens n'hem d'adonar.
No ha sigut casualitat que ens hàgim trobat.
Necessito una altra mostra de medul·la òssia.
Si vostè no dona el seu consentiment, ells tampoc ho faran.
- Sé qui ens l'ha regalada. - Vol mantenir-ho en secret.
Potser ella no vol revelar la seva identitat, però jo sé
que ha sigut l'Odette.
Però Radojko! Què hi fa allà dalt? Si us plau!
La transfusió. Sang nova. Estic bé. Fort com un roure.
- Com un roure. - Més amunt, Vinga, va.
Vull enganxar la copa de Iugoslàvia.
Quan és?
El 29 de novembre, el Dia de la República.
Aquí!
Ràdio Belgrad, està escoltant Ràdio 2.
Ens poden sintonitzar a l'ona mitjana, 298 metres i 1007 quilohertzs.
Va ser fa molt de temps, encara me'n recordo.
Quan una flama va brillar en els teus ulls per primera vegada.
- No, jo no ballo, - Quan em vas dir:
- A poc a poc. - Parlem de la felicitat.
- No deixis que el maig voli en va. - Vinga, parin, si us plau.
Va ser fa molt de temps, encara me'n recordo.
Quan em cremava entre els teus braços.
Aquella època ja no tornarà. S'han acabat els dies de felicitat.
Però encara t'estimo.
Navegàvem per un riu tranquil.
En una barca petita ens besàrem per primera vegada.
Ara tot ha canviat.
I res tornarà a ser com abans.
Ja no ets al meu costat. Navego sol pel Tisa.
Però encara t'estimo.
Convoqui als donants demà.
Vol fer una altra transfusió?
No, he de parlar amb ells.
Vol que avisi el professor Jammet?
- No. - Professor,
- la seva dona és a l'hospital. - Ja ho sé.
Està tenint al seu fill.
- Truqui'm si hi ha alguna urgència. - Per descomptat.
Doctor!
Vinguin!
Doctor!
Professor Mathé.
Ha caigut.
- Prepareu l'altra sala. - Porteu l'atropina.
- De pressa! - Oxigen!
- Gireu-lo. - León!
- Deixin una mica d'espai! - Tothom a la seva habitació.
- Vinga! - Una mica de calma.
A poc a poc, a poc a poc.
- De pressa. - L'oxigen.
- El degotador, ràpid! - Sí.
Respiri!
Vinga, respiri, respiri.
La tensió continua baixant.
Vinga! Va!
Vinga, soc en Georges. I tu?
Com et dius?
Contesta'm.
Com et dius?
Jo Georges, i tu?
- Porteu-lo a cures intensives. - Pot anar-se'n. Jo em quedaré amb ell.
La seva dona està de part.
No tinc temps per això. León, quedi's al seu costat.
Li posarem una via.
Què feu aquí parats? Vinga!
No s'amoïni.
Tot anirà bé.
Mignon.
Boia preparada.
Vàlvula preparada.
Barres de control en posició inicial.
Bàscula reiniciada.
La clau.
La clau, Vera.
Perdoni, professor.
Què et passa?
Encén el reactor.
- Estava esperant el senyal. - No em responguis.
Encén-lo.
Reactor encès.
Aigua pesant a 175.
L'alarma no trigarà a sonar.
Zivota, que sigui l'últim comentari, sí?
Sí. Perdoni, professor.
175!
Energia inestable.
- 32,345. - Puja la barra set centímetres.
Fet.
48,595.
L'energia continua inestable.
Com? Com pot ser?
Està perfecte.
Dragoslav, no veus com es mou?
Com t'has dirigit a mi?
Disculpi'm, professor.
Abandona l'experiment.
Fora d'aquí!
Ara mateix.
Vostè afirma que a l'experiment
van mesurar la densitat del flux de neutrons.
Sí, així és.
És una prova relativament habitual.
No entenc com es van poder irradiar.
L'alarma
no es va activar.
D'acord. Però i l'ozó?
Van haver de percebre una olor molt forta.
Sí, i per això vam abandonar el reactor.
Després de quant de temps?
Senyor Popovic?
Aigua pesant, a 176.
Què mires? Puja'l.
176!
92,138.
Zivota. Baixa-la tres centímetres.
Fet.
89,456.
Puja la barra un centímetre.
Fet.
90,121.
La lectura sembla estable.
Els impulsos són gairebé idèntics.
Sembla
que ja ho tenim.
Nois,
ho hem aconseguit!
Radojko.
Puja-ho a 177.
177!
156,543.
Quant?
- Professor, no para de pujar. - No ho entenc.
- 220.000. - El període continua estable.
300.000.
Abaixa la barra deu centímetres.
Quina olor. També la sentiu?
És ozó.
El dosímetre és buit, professor.
Baixa les barres! Baixa les barres, de pressa!
Vinga! Hem de sortir d'aquí.
De pressa! Radojko! Apaga-ho tot! Para-ho tot!
Sortiu! Rosa! De pressa!
Vinga! No et quedis aquí! Corre!
De pressa! Va!
Senyor Popovic?
Segons el nivell de radiació que van absorbir,
i sabent que van usar carburant soviètic,
van haver de romandre al reactor entre vuit i deu minuts.
Ho desconec.
Potser vam trigar a notar l'olor de l'ozó.
Deu minuts?
Tret que la reacció fos més intensa
i s'exposés a la radiació durant menys temps.
Quin combustible van utilitzar?
El senyor ho acaba de dir. El dels soviètics.
Tothom sap que l'utilitzàvem només per a fins científics.
Aleshores sosté que es van contaminar amb el combustible de l'URSS?
I vostè?
Què n'opina?
Que van fer servir un combustible diferent.
Un altre?
Quin?
Per a què serveix la mina
de Stara Planina?
No en sé res, d'això.
Pregunti-ho al ministeri competent.
Sap què?
Tot quedaria aclarit si ens expliqués els valors que van registrar aquell dia.
Així no tindríem motius per dubtar de vostè.
Ja veig.
Per desgràcia, els mesuraments que vam utilitzar no van funcionar.
Ni l'alarma,
ni els mesuraments.
Treballaven en unes condicions una mica estranyes.
Sense aquesta informació,
el nostre equip de metges
no els podrà tractar correctament.
Ni a vostè ni als seus alumnes.
Alerta! Abandonin els llocs de treball i les instal·lacions.
Babnik!
- Babnik! - Què?
El reactor ja no està en mode operatiu.
- Què? - Que explotarà! Ho entens?
Estem perduts! Avisa a Rankovic! I amaga això en un lloc segur!
Ens podríem haver socarrat.
Crec que hem sortit a temps.
- Per què no va sonar l'alarma? - Us prometo
que jo he seguit el protocol en tot moment.
- Aleshores, què ha passat? - No tinc ni idea!
Encara no us heu tret la roba? De pressa, dutxeu-vos!
Rosa! A què esperes?
- Fregueu-los amb permanganat! - Sí, professor.
De pressa!
De pressa, s'han de dutxar ja!
Mathé?
Ha passat alguna cosa?
S'ha acabat.
Zivota no té components cel·lulars, pateix anèmia aplàstica.
Li queden un parell de dies.
Hem fet tot el que estava a les nostres mans.
No, tot no.
Què proposes?
- Un trasplantament de medul·la òssia. - Mathé.
Perdoni, però ja ho vaig fer amb ratolins durant molt de temps,
i que jo sàpiga, no va funcionar, oi?
Sí que va funcionar.
Miri.
Són les darreres proves.
- Gràcies, reina. - De res.
I què?
Tots van morir.
Miri això.
Prenent 23 mil·lilitres, el ratolí donant va viure sis dies més.
I el ratolí receptor no va morir de cop.
D'acord. Però al final tots dos van morir, oi?
Sí, però són ratolins, no persones.
Aquí és on vull arribar.
El nostre sistema immunitari és molt més fort.
Crec que un organisme humà pot sobreviure a l'operació.
Quant son 23 mil·lilitres per a un humà?
Entre 500 i 700.
Només d'un donant? No, és impossible.
Els matarà. Matarà els donants.
Si n'utilitzem més, els pacients no sobreviuran.
Vostè és conscient del que em demana?
Ja els ha convocat, oi?
Que Déu l'acompanyi.
Els donants hauran de saber el risc a què s'exposen.
- Sense pressions ni obligacions. - Per descomptat.
Gràcies.
Mathé!
M'he oblidat de felicitar-lo.
I què? És nen o nena?
No ho sé.
Bona nit.
Sé que fa por, però no és l'única solució.
Se'ls aplicaria anestèsia total, ja que és un procediment dolorós.
Però quan es despertin, no sentiran res.
És possible que no ens despertem?
Sí, és una possibilitat.
Això que fa no és just.
Pretén fer-nos responsables de les seves morts, si no acceptem?
No tenim elecció.
Això ja ho ha dit.
Jo no ho accepto. Això no és la resistència.
Vostè és pitjor que els comunistes.
Ho sento molt.
Em sap molt greu per ells.
Però la meva situació és una mica complicada. I a més…
No soc tan valenta.
Miraré en altres llistes mentre tinguem temps.
No ens en queda molt.
Faré tot el que estigui a les meves mans.
Trucaré a tots els hospitals.
Cal continuar buscant. Algú acabarà acceptant.
Mathé?
M'apropes la clau anglesa, si us plau?
Què hi fa aquí, doctor? Té algun problema amb el cotxe?
No.
És per aquell noi?
Com ja li he explicat,
no tenim gaire temps.
Cada minut compta.
Té fins aquesta nit per decidir-se.
Sí, ho entenc.
Si accepta, haurà de signar un contracte,
que digui que assumeix tota la responsabilitat.
Però tenim una visió optimista.
Si passés alguna cosa...
Li escriuré una carta
a la meva filla.
Fa dos anys que no parlem,
d'ençà que la meva dona
- va morir. - No s'amoïni, Raymond.
Només seran un parell de dies i podrà tornar a casa.
No. Sí. Sí.
Però només per si de cas.
La mascareta, si us plau.
Zivota.
Sí.
Dragoslav.
Professor.
Fa pinta de metge.
Com et trobes?
Em sento millor després de la transfusió.
- Tot anirà bé. - Vinga, si us plau, demani-li les dades.
El doctor
vol saber quin any vas néixer.
Al 34.
1934.
Molt bé. Pregunti-li com es diuen els seus pares.
Necessitem el nom dels teus pares.
Es diuen...
Merda.
No et preocupis, ja ens ho diràs.
Cap problema.
Tot anirà bé, ja se'n recordarà.
No et preocupis, sí? És normal en aquests casos.
Ja te'n recordaràs. Confia en mi.
Senyor.
Bisó.
Vull que sàpiga
que té una sang
excel·lent.
Em fa sentir millor.
Sí, després de rebre la seva sang es troba molt millor.
Aquest cop també. Ja ho veuràs.
Segur que sí. Confia.
Esperem que no tornin a cagar-la.
No diguis això.
Ja veuràs que tot anirà bé.
És car que sí.
Ho sé, professor.
No té molt bona pinta.
Jo també tinc por.
És normal.
Bisó.
No és com amb els ratolins, oi?
És fort, es recuperarà.
Truca al doctor, de pressa!
Professor! Vinga, de pressa!
Vinga, respiri, respiri. Adrenalina, de pressa.
Respiri.
Professor.
La Vesna i en Miroslav.
La meva mare i el meu pare.
Me n'acabo de recordar.
Vinga! Va. Quedi's amb mi.
Records de part meva.
No s'ha despertat?
No.
N'està segur?
Me'n vaig a casa.
I tu, Rosa?
Sé que només volen ajudar-nos.
Però crec que ja no és possible.
No ho sé.
Podeu fer el que vulgueu,
però si hem arribat fins aquí
- és una ximpleria que ens… - No ens menteixi més, professor.
Ens va mentir a Belgrad i ara ens menteix aquí.
No ens va avisar del perill.
Mai ens va revelar la finalitat del seu experiment.
És una mala persona, professor.
Una mala persona.
Si no és per vostè, Zivota encara…
Zivota estaria viu, professor.
Miri'ns.
Miri'ns, professor.
S'han suspès totes les operacions.
Sense el trasplantament, moriran.
I si es moren després?
- Almenys ho hauré intentat. - No.
Diran que ha matat aquestes persones amb els seus experiments.
I destrossarà la reputació d'aquest hospital.
Ens quedem quiets mentre veiem com es moren?
A hores d'ara, el que vostè i jo pensem ja no importa.
Em sap greu, Mathé,
però no li puc donar autorització per seguir.
Aquests són els tractaments i…
S'ha despertat.
N'és conscient dels riscos que comporta?
Afirmatiu. La decisió ja està presa.
Estem d'acord?
Pot comptar amb mi.
Per què
em vol
ajudar?
Vaig servir deu anys a la Legió.
Vaig veure tants joves
que es morien així.
Sense cap possibilitat.
Tu en tens una.
Tu pots.
Un home ha de lluitar,
mentre hi hagi
esperança.
El doctor Jammet va dir que ho paréssim tot.
- Ho farem discretament. - M'ofereixo voluntari per a la Rosa.
- És impossible. No són del mateix sexe. - I què fem, deixar-la morir?
- Hem d'intentar-ho! - És impossible, em sap greu.
En canvi, els paràmetres són compatibles amb els d'en Dragoslav.
Puc comptar amb vostè?
Per en Radojko, tenim en Pabion.
Vostè serà el donant de Dragoslav.
L'operarem.
Ens falta una solució per a la Rosa.
Podem parlar amb l'Odette.
Potser la convencem.
Bon dia. L'Odette Dragi viu aquí?
- Sí. - Soc el doctor Schwarzenberg.
Ell és el professor Mathé.
Vinguin.
Professor? León? Quina sorpresa.
Ha passat alguna cosa?
No em diguin que…
No, no, no es preocupi.
Perdoni que l'hagi molestat.
Professor!
He d'informar el doctor Jammet.
No.
Les operacions es faran en secret. Assumeixo tota la responsabilitat.
La necessitaré,
ja que el doctor Schwarzenberg no estarà disponible.
No hi serà, doctor?
Sí. A la llitera, al costat de Dragoslav.
Serà el seu donant. Prepari's.
Què ha fet, Dragoslav?
Què ha passat?
Va passar el que havia de passar.
Em va deixar allà,
amb aquests nens, sol.
Em va envoltar d'espies.
- Tots eren espies seus, fins i tot la Vera. - Què volia?
Esperava que no controlés una situació d'aquesta magnitud?
Expliqui'm.
Llavors, això vol dir que el combustible
no valia?
No.
Al contrari.
Funciona.
I si sobrevisc,
acabaré la meva feina.
Leka.
Salvi'm.
Tindrà allò que tant desitja.
Rebran tractament a París.
Els serveis secrets l'interrogaran.
No fa falta que li digui,
però ningú pot saber res sobre el nostre projecte.
Fet.
No diré ni una paraula.
Perfecte.
Molta sort a París.
Tornarà.
Doctor?
Podem parlar un segon?
A soles, si us plau.
M'agradaria confessar-li
una cosa.
Abans de l'operació.
Surtin, si us plau.
Digui'm.
No li farà ni mica de gràcia,
però m'és igual.
La veritat
és que fabricàvem la bomba.
Sí, ja fa temps que m'ho suposava.
No, no.
Vostè creu que no ho vam aconseguir,
però s'equivoca.
Ho vam fer.
Amb combustible iugoslau,
vaig aconseguir
generar una reacció en cadena.
I si sobrevisc,
acabaré la meva feina.
Em sap greu, doctor.
No podia morir sense compartir aquesta informació.
I es mereix saber
a qui li està salvant la vida.
Prengui-ho.
Aquí està tot.
Aquí dins hi ha la meva vida.
Gràcies.
Senyoreta?
- Què voleu escoltar? - Posa una mica de música francesa.
A veure què hi ha per aquí.
Rosa, ja li he dit que està convidada a casa meva.
No per arreglar l'electricitat, vull portar-la a pescar.
Popovic?
Vens?
Fas bona cara. M'alegro de veure't.
Escolta'm. Tenim un problema.
Alguna cosa no va bé. Els francesos ja no es comuniquen amb nosaltres.
A més, han retingut els nostres passaports.
I…
Rankovic té la mosca darrere l'orella. S'ha cabrejat
i vol que tornem a Iugoslàvia, però no ens deixen,
fins que us recupereu.
Ja els val!
- És la ciutat més bonica. - Hi he estat tres vegades.
- Doctor! - No, no. Professor.
- Fan bona cara. - Gràcies, professor.
- Quedi's amb nosaltres. - No, tinc feina, gràcies.
- Vingui a ballar. - Passeu-ho bé.
No entenc què vol dir.
Això vol dir que els ha curat?
No teníem res a perdre.
Vaig prendre la decisió amb coneixement de causa.
Vostè és molt tossut, Mathé.
Segur que algun dia aquesta operació serà habitual.
Què necessita? Temps?
Diners? Digui-m'ho.
He acabat la meva feina, ara han de confiar en altres.
Però...
M'està dient que no hem descobert cap remei
i que els iugoslaus podran continuar amb els experiments nuclears?
Si saben alguna cosa, per què els deixen tornar?
Perquè no hi ha proves.
N'està segur?
Per què? Ha descobert alguna cosa?
Vol que el porti?
- No, tinc cotxe, gràcies. - Així doncs, me'n vaig.
Ja està tot llest.
Ens tornen tots els passaports, menys el teu.
Tot això és molt estrany, Dragoslav.
- Pel Zivota. - Pel Zivota.
Si us plau!
M'agradaria dir unes paraules abans d'acomiadar-nos.
Em sento molt orgullós i feliç
de tenir-vos a tots aquí,
amb bona salut i amb un somriure a la cara.
Tot el que ha passat en aquest hospital passarà a la història
com un acte de solidaritat.
Dragoslav!
L'esperava.
Segui.
He estat pensant en el que em va dir aquell dia,
al bar.
Té raó.
La reacció en cadena existeix.
No pensem mai en la successió d'esdeveniments
que han fet possible la nostra existència.
Perquè l'existència
no és només un punt en el temps.
Hola. El senyor Derval? Soc en Georges Mathé.
Accepto.
És un procés.
Un home
ajudarà un altre.
Simplement és així.
Desinteressadament i de bona fe.
Amb senzillesa,
sense reserves.
Com qui es beu una copa de vi.
Un home arrisca tot el que té, fins i tot la vida, perquè un altre visqui.
- Vol que el porti? - No, tinc cotxe, gràcies.
Senyor Popovic?
Que tingui un bon viatge.
Seguirem estant atents als seus futurs treballs.
Estem vius
perquè abans de nosaltres, algú li va transmetre la força,
l'energia, l'amor a una altra persona.
I nosaltres, per part nostra,
farem el mateix
fins a tocar el rostre de Déu
i tornar-nos immortals.
Potser això és el més important:
desaparèixer abans de transmetre la vida a altres.
Afegir una nova baula a la cadena,
fet que dona lloc
a una nova reacció en cadena.
Georges, Dragoslav, vinguin. Vinguin que ens farem una foto.
Hi som tots? Vinga.
EL 1962, EL PROJECTE SECRET DE L'ESTAT IUGOSLAU,
"LA BOMBA ATÒMICA", VA QUEDAR OFICIALMENT TANCAT.
EL 1966, LEKA RANKOVIC, VICEPRESIDENT DE L'ESTAT
I CAP DELS SERVEIS SECRETS, VA SER DESTITUÏT DE TOTS ELS CÀRRECS.
EL PROFESSOR MATHÉ NO VA REBRE EL PREMI NOBEL, MALGRAT HAVER ESTAT
EL PRIMER A FER UN TRASPLANTAMENT DE MEDUL·LA ÒSSIA ENTRE HUMANS.
EL TRASPLANTAMENT DE MEDUL·LA ÒSSIA VA SER EL TRACTAMENT
PER A LA LEUCÈMIA I HA SALVAT MILIONS DE VIDES.
DRAGOSLAV MAI VA TORNAR A VINCA.
VA SEGUIR AMB LES INVESTIGACIONS FINS AL FINAL DE LA SEVA VIDA.
ELS DONANTS FRANCESOS I ELS PACIENTS IUGOSLAUS
COM MATHÉ I DRAGOSLAV, VAN SER AMICS LA RESTA DE LA SEVA VIDA.
Subtítols: MecalSubt Traducció: Mar Mateu Grimaldos