Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
INSPIRERT AV VIRKELIGE HENDELSER
HELSESENTER
-Siöström? -Ja.
-Hei. Velkommen. -Takk.
-Hvor lenge har du hatt det? -Rundt to eller tre uker.
Oi da! Og du har ikke spist noe? Det høres ikke ut som…
-Jeg skal treffe Louise. -Du må trekke billett og vente på tur.
Nei, jeg er ikke syk. Jeg har avtalt å treffe Louise.
Ja, trekk billett og vent på tur, så hjelper jeg deg.
Forstår du hva jeg sier?
-Kvitteringen? -Ja.
Her. Vær så god og sitt.
Nummer 55.
-Det blir kjempevarmt. -Ja, det blir noen svette netter.
Nummer 56.
…varme og behagelige netter også. Lenger inn i landet er det mulig…
Nummer 56?
Nei vel.
Nummer 57.
NÅ BETJENES 57
Nummer 59.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Jeg skal treffe kona mi, Louise. Vi har avtalt å møtes.
Ok, men Louise er opptatt med en pasient på prøverommet.
-Jeg kan legge igjen en beskjed… -Hent henne.
-Unnskyld, hva sa du? -Hent henne.
-Det er mellom meg og henne. -Dette er et helsesenter.
Louise er opptatt.
Hvis det er privat, må du vente til hun har pause.
-Vi har avtalt… -Nummer 60.
Nummer 60.
Hvor er kona mi? Hvor er Louise?
EN DAG OG EN HALV
-Hvor er hun? -Ikke gjør noe. Vær så snill.
Hvor er hun?
Hva foregår?
Hva gjør du her?
-Hva skjer? Du får ikke være her. -Jeg kan være hvor jeg vil.
-Du må gå. -Hvorfor kom du ikke?
-Du kan ikke bare komme hit. -Jeg ventet på kafeen, slik du sa.
Jeg var på jobb.
Du lyver! Jeg satt og ventet i en time, det er andre gangen nå!
Du er nødt til å gå, Artan. Vi kan treffes etter jobb.
-Jeg lover… -Hvor er hun?
Svar meg!
Er den ekte?
-Si hvor hun er. -Du er gal.
-Hvor har du gjemt henne? -Jeg ringer 112.
Jeg sverger, jeg skyter deg og så meg selv. Skjønner du?
Nei…
Artan, nei!
Flytt dere!
Hvor er hun?
Hos mamma og pappa!
Nei!
Faen…
Nei.
Louise?
Hva gjør du?
-Jeg vet at du knuller ham. -Han blør.
Vær så snill, Artan.
Kom igjen.
Kan du flytte den?
POLITI
Artan.
Faen.
-Artan, du må stanse dette nå! -Vent! Jeg tenker!
Hold kjeft, Louise!
Faen heller…
Skal jeg svare?
Jeg svarer.
Hallo?
Dette er dr. Simon Yakoub.
Ja, det stemmer.
Nei. Ingen er alvorlig skadet.
Han har en pistol.
Han retter den mot alle.
-Louise Bremer. -Legg på!
-De vil snakke med deg. -Legg på! Ikke snakk med politiet!
Artan?
Artan…
Artan, legg vekk pistolen.
Spark den vekk.
Den jævla telefonen!
Du!
Hold kjeft!
Finn en tusj og noe å skrive på.
Fort deg!
Et stort stykke papir!
Skriv! Skriv…
"Om dere vil snakke, får én av dere komme opp."
"Én" med store bokstaver!
Fra 13-01-16: Vi er utenfor helsesenteret.
Fra 13-91-10: Han er aggressiv og virker ustabil. Over.
Jeg har fått informasjon om at den mistenkte er bevæpnet. Over.
Fra 13-91-10: Han har mørkt hår, er rundt 180 cm høy…
ÉN AV DERE KAN KOMME OPP. NAKEN!
Fra 13-91-20. Mottatt.
Fra 13-91-40. Snakk med vitner. Jeg vil ikke at flere blir involvert.
10-31-00 fra 1-0. Over.
31-00, hva er status på den regionale enheten? Over.
De er i Norge på øvelse,
men vi har kontakt med Stockholm og den nasjonale innsatsstyrken. Vent.
Mottatt. Over.
Den nasjonale innsatsstyrken er tre timer unna. Over.
31-00, mottatt. Over og ut.
Over og ut.
Åpne!
Sakte.
Jeg heter Lukas Malki. Jeg er ubevæpnet.
Kan jeg komme inn?
Er han alene?
Ok, slipp ham inn og lukk døra.
Er du politi? Vis meg legitimasjonen din.
Så de sendte deg. Ja vel.
Snu deg rundt. Sakte.
Får jeg?
Er noen skadet?
-Går det bra med deg? -Han teller ikke.
-Og… -Hun falt. Det var ikke min feil.
Greit.
-Ingen flere trenger å bli skadet. -Ingen er skadet!
Ok, greit.
-Som jeg sa, jeg er Lukas. Hva heter du? -Det spiller ingen rolle.
-Jeg vil kunne kalle deg noe. -Hvorfor? Det er ikke en kontaktannonse.
Bare et navn, så vi kan kommunisere.
Du kan kalle meg Zlatan.
Greit.
-Zlatan. -Han heter Artan…
-Hold kjeft! -Artan, Zlatan. Spiller ingen rolle.
Hvor er du fra?
Hvorfor bryr du deg? Hvor er du fra?
-Jeg vil bare bli kjent med deg, Artan. -Vi er ikke venner.
-Vi er ikke her for å drikke øl. -Greit.
Så hva gjør vi her?
-Hva vil du? -Hold kjeft! Jeg mener det!
Artan, hør på meg. Det er du og jeg som snakker her.
Jeg trenger en bil.
Ja.
Ok. En bil.
Kan jeg få sjekke ryggsekken din?
Hvorfor det?
Tror du det er en bombe? Jeg er ikke en terrorist!
-Hvorfor skulle jeg tro det? -Alle innvandrere er terrorister.
-Jeg vil bare sjekke sekken din. -Jeg har ikke flere våpen.
-Da kan jeg vel ta en titt? -Bare skaff meg en bil!
Vi skal snakke om bilen, Artan, etter at du har vist meg sekken din.
Artan, hør på meg. Du ba noen komme opp. Her er jeg.
Jeg er ubevæpnet. Du har en pistol. Men jeg stoler på deg.
Nå må du stole på meg.
Fornøyd nå?
Nå skal du skaffe en bil.
Greit, Artan.
Pistolen i hånden din, Artan… Er den ladd?
Hva tror du, kompis?
-Hvor skal du med bilen? -Det angår ikke deg.
En umerket bil med mørke vinduer. Og ingen triks.
Du holder kjeft.
Artan, jeg prøver ikke å lure deg, ok? Jeg vil bare være ærlig.
Så langt er det bare småsaker. Trusler, besittelse av skytevåpen…
Det trenger ikke å bli mer enn det, Artan.
Du heter Lukas, hva?
Hør på meg.
Jeg dreper henne.
Og så meg selv. Forstår du?
-Jeg bryr meg ikke lenger. -Vær så snill, Artan.
-Artan… -Tenk på Cassandra.
Nå roer vi oss. Ingen skal skyte noen.
-Hvem er Cassandra? -Hun har gjemt datteren min!
Men jeg har foreldreretten.
Du sier at du elsker meg, og så kaster du meg på gata?
Og så tar du barnet mitt!
-Artan. -Hun er ikke bare ditt barn.
-Jeg vet ikke hva som har skjedd… -Du vet ingenting!
Så hold kjeft og skaff en bil!
Jeg skal skaffe deg en bil, Artan. Det skal jeg.
Men det kan ta litt tid. Vi har bare én umerket bil.
Jeg driter i hvor mange biler dere har.
Greit.
-La meg gå ned. -Du går ingen steder.
Dere planlegger å storme stedet.
Rop fra vinduet. Kompisene dine kan komme opp
og stå utenfor døra. Og ikke snakk i telefonen!
POLITISPERRING - INGEN ADGANG
Artan.
-La alle som ikke er involvert, gå. -Hvem? Dem?
Jeg driter i dem. De kan bare gå.
-Jeg vet ikke hva de gjør her. -Hva?
-Kan vi gå? -Ja, gå! Stikk, for faen.
-Jeg blir, Louise. -Nei, gå, Kristin. Det går bra.
Nei, jeg blir her med deg.
-Ja, jeg blir også. -Han skal ut.
Jeg driter i de andre, men han skal ut!
Kom deg ut, sa jeg!
Du kan få henne tilbake senere. Fitte.
Artan, det er ikke sånn du tror.
-Hva tror jeg, Louise? -Med Simon.
-At du knuller ham? -Jeg gjør ikke det.
Så du har ikke knulla ham?
Nei.
Vent.
Ok.
Vi er fire igjen.
DØMT FOR MISHANDLING, OMSORGSTVIST
Har vi en umerket bil?
Med sotede ruter! Jeg vil ikke bli skutt bakfra.
INNSATSSTYRKEN FORSINKET
Vi kan nok finne noe og dekke til rutene, men…
-Det tar litt tid. -Femten minutter!
Det tror jeg ikke går.
Finn på noe smart og få det gjort!
Gi beskjed når bilen er her.
VI MÅ VENTE PÅ INNSATSSTYRKEN
Og hvis det er noen i trappa, så skyter jeg!
-Lukk døra! -Da sier vi det.
Ok.
-Ok. -Ok, Artan.
Bilen er på vei. Ok?
Artan?
Jeg trenger medisinene mine.
Hvilke medisiner?
Jeg trenger dem. De er på rommet mitt.
-Vær så snill. -Louise, jeg kan hente medisinene dine.
Og hent gardiner. Store! Ja.
Politiet har kommet med en bil, en svart Volkswagen.
Den er parkert utenfor inngangen til helsesenteret.
Tidligere i dag var det to politibetjenter som…
KAMERA 1 (HOVEDINNGANG)
Vis meg.
-Hanskerommet er tomt. Dørene ser du. -Ok.
UKJENT ANROP
Ok, kjør.
-Hvor skal jeg kjøre i krysset? -Du får veilede ham.
Kjør vestover på E14 i cirka 50 minutter.
-Så sier jeg ifra. -Artan…
Pistolen kan gå av ved et uhell.
Kan du rette den et annet sted?
Konsentrer deg om å kjøre. Ok?
Dette er en toveis radio.
Med den kan vi kommunisere med politiet utenfor.
Jeg kan ringe ut og de inn. Forstår du?
Hva faen…
Hva er dette? Jeg sa sotede vinduer! Tuller du med meg?
Artan, du sa du ville ha sotede vinduer, og de fikk bare 15 minutter.
-Ingen triks, sa jeg! -Det er ikke et triks, Artan.
Dere skyter meg så snart dere får sjansen.
Ikke vær redd, vi har ikke tilgang til den typen våpen.
Nei, men om dere hadde det…
Hvorfor følger de etter?
Be dem slutte å følge etter oss!
-Artan… -Si det til dem! Jeg sverger!
Artan!
-Artan. -Ikke stans!
Artan, se på meg. Artan! Du må forstå en ting.
Disse betjentene er her for å beskytte oss. Ok, Artan?
-Ingen ønsker å skade deg. -Vær så snill…
Ikke bland deg.
Jeg bestemmer her.
Hvor er ringen din?
-Hva? -Ringen din! Hvor er den?
13-16-20 fra 1-0, over.
Artan.
Artan, hører du meg? Artan!
13-16-20, hører du meg? Over.
Kjør!
Hvis noen prøver seg på noe, skyter jeg. Jeg sverger.
16-20, over.
Vi kjører vestover på E14. Over og ut.
1-0, mottatt. Over og ut.
-Du kjører altfor sakte. Opp med farta. -Jeg vet jo ikke hvor vi skal.
Og du holder en ladd pistol mot hodet til Louise.
Om jeg øker farten, risikerer du livet hennes, ditt eget,
livet til andre politifolk og andre bilister.
-Det regnes som drapsforsøk. -Jeg har ikke drept noen.
-Nei. -Nei.
Vi må sørge for at ingen blir skadet.
Ta det helt rolig, Artan.
Ja, hallo?
Hva?
Nei, jeg har ingenting å si.
Hvor fikk du nummeret mitt fra? Ikke ring, jeg vil ikke!
Skru på radioen.
Jeg vil høre nyhetene.
…svensk som andrespråk…
…formiddag ble helsepersonell og pasienter tatt som gisler…
Skru opp.
…kjører nå vestover på E14 i en umerket politibil.
I bilen, fulgt av andre politibiler og kjørt av en politibetjent,
er også mannens kone, som fortsatt holdes som gissel.
Resten av de ansatte fikk gå.
Ifølge politiet er alle i god behold.
Det var rundt ni i morges at den bevæpnede mannen
gikk inn på helsesenteret og truet de ansatte med pistol
og noe som ble hevdet å være en sekk med en bombe.
Han krevde…
En bombe? Hva snakker han om?
Jeg har ingen bombe. Jeg er ikke en terrorist!
Hun tar dattera mi, og jeg blir Osama bin Laden?
Artan, jeg vet at du ikke har en bombe i sekken, ok?
Men de snakker skit. Hvorfor? Skru den opp igjen.
16-20, over.
-Østersjøtorsken… -Faen…
Ifølge Verdens naturfonds årlige forbrukerguide…
13-16-20, over.
16-20, over.
Det rapporteres om en bombe. Over.
-Hva? Jeg har ingen bombe! -Det er ingen bombe i bilen.
Jeg gjentar, ingen bombe i 16-20.
Mottatt. Over og ut.
Hvorfor ler du?
-Jeg ler ikke. -Jeg hørte deg le.
Du har en pistol. Det er derfor vi her. Har du glemt det?
Vi er her fordi du kidnappet datteren min.
Jeg har foreldreretten.
Fordi du lurte den til deg. Du og familien din.
Først kastet dere meg på gata, og så i fengsel.
-Du stjal dattera mi! -Artan.
Vet du hva foreldrene hennes gjorde?
De kom hjem til meg for å kaste meg ut på gata.
-Jeg eier leiligheten. -Og jeg betaler leie!
-Artan. -Svært sjelden.
Si det til politimannen. Han er nysgjerrig.
-Hva da? -Fortell ham om mishandlingen.
Han er politi. Han vet hva som er riktig.
-Alt står i dommen. Han kan lese den. -Og hva står det der?
"Artan Kelmendi, dømt til tre måneders fengsel fordi han er innvandrer."
-Du dyttet pappa. Han kunne dødd. -Han snublet i egne bein, og det vet du.
Artan.
-Du ble dømt. -Fordi jeg ikke er blond med blå øyne.
Artan, jeg vet det låter merkelig, men…
Vi må stanse på neste bensinstasjon.
Hva mener du?
Bilen er snart tom for bensin.
Men vi dro jo akkurat.
Ja. Jeg vet ikke hvorfor, men sånn er det.
-Planla du dette? -Nei.
Du planla det! Du trodde hun og jeg ville kjøre alene og ga oss tom tank!
-Tror du jeg er dum? -Jeg planla det ikke, Artan.
Du krevde en umerket bil, fort. Tanken var visst ikke helt full.
Tuller du?
Nei.
Gjør du mange antakelser i jobben din?
Hvem som er skyldig og uskyldig?
-Er det sånn svensk politi jobber? -Nei.
Men, Artan…
Med mindre vi skal skyve bilen resten av veien, er vi nødt til å stanse.
Jeg får ikke gjort noe.
Ok, vi stanser. Men du fyller, ingen andre.
De holder avstand, ellers skyter jeg.
-Jeg forstår. -Er dette en spøk?
13-16-20 fra 1-0, over.
Noen glemte å fylle bensin på bilen vår.
Vi må stanse ved neste bensinstasjon. Over.
Fra 1-0. Mottatt.
Neste bensinstasjon er en Bilisten, og den er 12 km unna.
Mottatt. Over og ut.
Kjør videre.
-Kjør! Ikke stans! -Artan, tanken er nesten tom.
Bare kjør, sa jeg!
Vi trenger bensin, ellers kommer vi ingen vei.
Trodde du jeg ville stoppe i dødsfellen din?
Halve Sverige venter med snikskyttere der.
Vi skulle bare fylle bensin.
13-16-20 fra 1-0. Du stoppet ikke på bensinstasjonen. Over.
Hva gjør vi nå?
Vi tar det rolig.
Jeg er rolig, Artan.
Men vi trenger bensin, og jeg må si noe for å berolige dem.
13-16-20, dere kjørte forbi Bilisten. Er alt i orden? Over.
Si at alt er i orden.
Jeg rapporterer ikke med mindre det er noe å rapportere.
For hvert sekund med stillhet blir de mer bekymret. Forstår du?
Det er enda en bensinstasjon. Du kan stanse der.
13-16-20, er alt i orden? Over.
Jeg har kjørt her før.
Vi stanser på neste bensinstasjon. Over og ut.
Ok, jeg går ut og fyller.
Vil dere ha noe? Vann eller kaffe?
Nei takk. Jeg vil ikke bli forgiftet.
Vi skal ikke ha noe. Fyll bensin, så drar vi.
-Da kan vi dra. -Vent.
Ok, kjør.
KAMERA 5 (BENSINPUMPE) - 12:14:31
-Har du barn, Lukas? -Hva?
Ja. To.
Hva heter de?
Teodor og Bella.
Og kona di?
Emma. Ekskona mi.
-Er du ikke gift? -Nei, ikke nå lenger.
Hvorfor ikke?
Det finnes nok mange svar på det spørsmålet.
-Det kommer an på hvem du spør. -Jeg spør deg.
Vi sluttet å lytte til hverandre.
-Hun forlot deg. Ja. -Nei.
Vi forandret oss som mennesker. Vi møttes da vi var 17, på videregående.
Vi var sammen halve livet. Vi vokste fra hverandre.
Er du og kona di venner?
Vi kommer overens. Nå.
Det er vanskelig, men vi prøver for barnas skyld.
Vi treffes og synger for dem på bursdager og…
Vi gjør sånne ting. Viktige ting.
Artan? Veien blir dårligere her.
Kan du rette pistolen et annet sted? Den går av hvis du nyser.
Du må stole på meg. Ingenting vil hende deg her inne.
-Hvem vet? -Kanskje du har lyst til å drepe meg.
Hvor er ringen?
Gifteringen din. Den kostet 20 000.
Hva har det å si? Vi er ikke gift.
Jeg har ikke signert noe.
Det vet jeg.
Jeg må signere papirene først.
Ok.
Hun prøvde å skade datteren min.
-Jaså? -Ja.
Hun trodde Sandro var syk, så hun dro henne inn og ut av sykehus
og ga henne masse medisiner.
Var hun ikke syk?
Hun tok henne med ut på nyttårsaften uten klær på. Ja.
I minus 20 grader. Det er galskap.
Det har ingenting med ham å gjøre.
Så sov hun i en måned, og jeg tok meg av Sandro alene!
Du var borte under hele graviditeten.
Du var på kasinoet og spilte bort penger.
-Våre penger. -Hvorfor lyver du?
Du lyver. Jeg dro dit én gang!
-Om du sier det. -Du hørte det.
Ja, jeg er ikke døv.
Jeg tok meg av Sandro. Du bare dro!
Foreldrene dine var ikke der, for du bare kranglet med moren din.
Du kom og tok henne når det passet deg, selv om hun var med meg!
Du lå med den jævla thai-hora da jeg var syk!
Du er syk, og julenissen er ekte.
Vanida var en bedre mor enn deg. Du bare stakk.
Stakk?
Hva?
Har du fortsatt ikke forstått hvor alvorlig det var?
-Jeg ble innlagt på sykehus. -Du var på ferie i skogen!
-Ferie? -Ja.
Jeg var på en klinikk. Få det inn i hodet ditt!
Vi fikk ikke besøke deg.
-Hvem vet hva du gjorde der? -Du og den jævla sjalusien din.
Hvem faen vet hva du gjorde der?
-Du byttet meg ut med den hora. -Du tok dattera mi!
-Jeg var syk. -Med hvilken rett?
-Hvilken rett har du? -Du forandret deg.
Du prøvde å drepe og kidnappe barnet mitt!
Og du og foreldrene dine anmeldte meg!
-Hold kjeft, Artan! -Hold kjeft, du!
Artan, ro deg ned. Ro dere ned, begge to, ok?
Jeg kan ikke forestille meg det. Det må ha vært fælt.
Vi forstår ikke foreldrerollen før vi er der, og iblant går det galt.
Ikke snakk til meg som om jeg er en tenåring.
Ser du? Ja.
Iblant prøver vi å beskytte dem vi elsker, men det går galt.
Hva feiler det deg? Hun tok med en baby ut i kulda.
Moren hennes behandlet henne dårlig, nå går det ut over dattera mi. Forstår du?
-Hva gjør du? -Bare hold kjeft!
Så badet hun henne i glovarmt vann.
Men, Artan…
Jeg gikk gjennom en jævla psykose!
-Forstår du det? En psykose! -Hvem gjør sånt?
Men…
Kan du svare på det?
Jeg vet ikke.
Nei.
Jeg vet ikke.
91-10. Gi meg en statusoppdatering. Over.
16-20. Vi er snart ved foreldrenes hus. Over og ut.
Mottatt. Over og ut.
Lukas, gå inn og hent Sandro.
-Er Cassandra der inne? -Ja. Hent henne.
Artan, vi kan ikke ta Cassandra inn i bilen.
Vil du sette henne i en så farlig situasjon?
Det er opp til deg hvor farlig det blir.
Artan, hun er barnet ditt. Ok?
Du går for langt.
Artan. Du. Vi kan løse dette.
Du og jeg. Jeg lover.
-Vær så snill, tenk på Cassandra. -Det er det jeg gjør!
-Gå inn og hent henne! -Artan…
Du får treffe Cassandra om du legger vekk pistolen.
-Og Stefan har noe å si til deg. -Jævla klovn.
-Hva er det han ikke skjønner? -Artan.
Er Sandro der inne?
Ja…
Han har en garasje. Kjør inn i den, så skal jeg høre på klovnen.
-Artan… -Kjør!
Hvor er Sandro?
Louise.
Hvor er Sandro?
-Cassandra er inne med Wanja. -Gå og hent henne.
Jeg henter henne snart.
Vi kom ikke for å drikke kaffe.
-Hva vil du? -Vi kan løse dette, Artan.
-Kan vi? -Jeg beklager det som skjedde.
Det var en misforståelse. Ikke sant, Louise? Vi er lei for det.
Du var ikke lei for det i retten eller på politistasjonen,
da du begikk, hva heter det… Mened. Du løy.
La det som har skjedd, være fortid. La oss begynne på nytt.
Du er ikke god i hodet. Det er noe galt med deg.
Jeg ber deg om unnskyldning. Det er vel bra?
Du løy! Du sa jeg slo deg! Jeg rørte deg ikke.
Skal vi ikke legge dette bak oss nå, Artan?
Legg det bak oss? Du kan legge denne bak deg.
Jeg satt inne i tre måneder fordi du snublet!
Du tvang deg inn hos Louise og ble voldelig.
Har du fått blodpropp, gamle mann?
-Det var hjemmet vårt. Jeg bodde der! -Jeg eier den leiligheten!
Og du tvang deg inn, akkurat som nå.
Du står der med hengeballer og tror du bestemmer!
Du bestemmer ikke en dritt lenger. Ok?
Hva handler dette om? Vil du ha penger?
Tror du at du kan kjøpe meg?
-Det kan du ikke. -Bare si hvor mye du vil ha.
Jeg er lei av deg. Hent dattera mi.
-Hent dattera mi, din klovn! -Nå skal du høre på meg.
-Siden første gang vi møttes… -Stefan.
-Pappa! -Du er en parasitt.
-Stefan! -Hørte du det, Louise?
-Jeg kjenner typen din. Du er en flått. -Stefan!
-Et insekt som suger andre tomme. -Ja, kom fram.
-Jo mer du suger, desto eklere blir du. -Vis oss hvem du egentlig er.
Ditt motbydelige jævla insekt. Jeg skal knuse deg, din jævel.
Stefan!
Hold kjeft. Hent dattera mi, ellers vil du angre.
Hvis du tror jeg ville gitt mitt eneste barnebarn til en araber…
-En svartskalle… -Fy faen.
…så tar du jævlig feil.
Hvor er Sandro? Hvor er hun?
-Artan… -Hun sover.
Søsteren min gikk ut for å trille henne. De kommer snart.
Hele familien er samlet. Én klovn etter den andre.
Du er vel fornøyd nå.
Hva? Snakker du til meg?
-Har ikke du laget nok rot allerede? -Jeg vil ikke krangle.
-Som man reder, så ligger man. -Hva er det du sier?
-Tror du dette er min feil? -Du ventet 40 år med å få barn.
Du reiste verden rundt og danset og tok dop og gudene vet hva.
Og når folk går lei, får du barn med første og beste taper.
Du er for mye.
Ikke begynn, Wanja, jeg advarer deg. Hent Sandro.
Det har aldri klart å tenke fornuftig, Louise.
Og når alt går til helvete, ber du oss rydde opp.
Er du fra vettet? Tror du dette handler om meg?
Det handler alltid om deg, Louise!
Du bryr deg jo kun om deg selv.
Om jeg er så mislykket, burde dere kanskje fått flere barn.
Nei, for du var redd for å bli feit og stygg!
Hvem faen er det som kun bryr seg om seg selv? Hva?
Folk snakker om deg. Vet du det?
De sier at du ikke passer på kroppen din.
"Hva skjedde med Louise?" spør de. "Hun var jo så pen."
De sier at du alltid er blakk. Hvordan skal du kunne ta deg av et barn?
-Hva sier du? -Sannheten. Du kan ikke ta deg av et barn.
Du klandrer alle andre, men klarer ikke å ta vare på Cassandra.
-Ikke snakk sånn til henne! -Er det hans feil at han er her?
Man vet ikke bedre der han kommer fra.
Han vil bare treffe barnet sitt. Du burde aldri involvert deg med ham!
-Jeg advarte deg. Hent dattera mi! -Artan, senk pistolen.
-Nå! -Senk pistolen, Artan!
Vennen!
Vent!
Hei, elskling!
13-16-20 fra 1-0, over.
Kom, vennen.
1-0 fra 16-20. Vi snakker sammen.
-Slipp henne. -Alt under kontroll.
Sett henne ned. Kom til mamma.
Sett henne ned.
-Sett henne ned. -Nei! Vent! Stans!
-Artan, tenk deg om. -Kom til pappa.
-Artan! -Ok, slipp henne.
Ok. Slipp henne.
-Kom hit! -Kom til pappa!
-Kom. -Ja, kom til pappa.
Kom.
-Hei, Cassandra! Kom til mamma. -Kom til pappa.
Kom til mamma.
-Se her. -Hei. Kom.
Ja.
Mamma har savnet deg.
Se hva pappa har med til deg.
-Ja! -Mamma har savnet deg.
Se.
Sandro. Se her.
Sandro, se.
Det er pappa.
Se, Sandro. Det er pappa. Du…
-Hun har glemt meg. -Sånn…
-Hun har glemt meg. -Så, så.
Jeg er faren, og hun har glemt meg.
-Nå drar vi! -Hvor skal dere dra?
Nei, Artan, vi kan ikke ta med et barn i bilen!
-Jeg bestemmer. -Lukas…
Du fikk treffe din datter. Nå holder det!
-Artan, tenk deg om! -Er du politimann?
-Skal du la den idioten ta barnet? -Du kan ikke løfte ansiktet mer.
-Artan… -De skal ingen steder!
Tenk deg om!
Spenn henne fast, i det minste.
1-0 fra 13-16-20, over.
16-20, 1-0 lytter. Over.
Kan dere sjekke flyvninger fra Arlanda til Tirana i Albania i dag? Over.
Beklager, kan du gjenta det? Over.
Er det noen flyvninger til Tirana i dag? Over.
Mener du kommersielle flyvninger fra Stockholm? Over.
Jeg gjentar, kan dere undersøke hva som finnes av flyvninger
fra Stockholm-Arlanda til Tirana i Albania senere i dag? Over.
Ok. Mottatt. Vi undersøker det og kommer tilbake til deg. Over og ut.
Artan, kan du ta fingeren vekk fra avtrekkeren?
Du kan ikke holde pistolen sånn med Cassandra i bilen.
13-16-20, over.
16-20, over.
Jeg heter Jack Lilja. Snakker jeg med inspektør Lukas Malki? Over.
Ja, dette er Lukas Malki. Over.
Jeg er forhandler i innsatsstyrken. Dere vil snakke med meg fra nå av.
Hva er situasjonen i bilen, Lukas? Hvordan går det? Over.
Det går bra. Alle har det bra.
Vi er på vei mot Arlanda. Over.
Bra, Lukas. Vi har Touaregs posisjon.
Innsatsstyrken følger med dere, og jeg skal veilede dere.
Stemmer det at Artan Kelmendi og Louise Bremer er i bilen? Over.
Det stemmer.
Så, så.
Det er ingen fare.
Jeg hører et barn i bilen. Over.
Lukas, stemmer det at jeg hører et barn i bilen? Over.
Det stemmer.
Det er Cassandra Bremer.
Louise og Artans datter. Hun er rundt ett år gammel.
Hun sitter i bilsete. Over.
-Så det er fire personer i bilen nå? Over. -Det stemmer. Over.
Jeg vil gjerne snakke med Artan. Kan du gi ham radioen? Over.
Et øyeblikk.
Jeg vil ikke snakke. Hva vil han?
Han vil hjelpe deg med å løse denne situasjonen, Artan.
Trykk på denne knappen for å snakke.
Hallo?
Hei, Artan. Jeg er Jack Lilja, forhandler i den nasjonale innsatsstyrken.
-Hvordan går det? Er du skadet? -Det går bra. Dere spør hele tiden.
Det er bra, Artan. Vi skal hjelpe deg med å løse situasjonen.
Hvordan skal dere hjelpe meg?
Når det gjelder fly til Tirana, så er det ingen flyselskap som vil ta deg med.
Hvorfor ikke?
Hallo?
Du er bevæpnet og har tre gisler. Det er helt uaktuelt.
De er familien min!
Siden de har våpen mot seg, regnes de som gisler.
Ingen flyselskap vil slippe dere om bord.
Artan?
Artan, er du der?
Artan?
-Artan? -Da får dere skaffe et privatfly.
Jeg vil ikke snakke mer med deg. Bare Lukas.
Artan?
Artan, er du der?
Lukas, er du der? Over.
Jeg er her. Vi fortsetter mot Arlanda. Over og ut.
Mottatt. Over og ut.
13-16-20, over.
16-20, dette er Lukas. Over.
Jeg vil snakke med Artan hvis han er der. Over.
Han lytter, men vil ikke snakke. Han er sliten. Over.
Greit. Slik er situasjonen:
Det eneste flyet politiet har tilgang til, er regjeringsflyet via Säpo.
Det er i Hong Kong med utenriksministeren. og krever egen tillatelse.
Så det er ikke tilgjengelig for oss.
Over.
Mottatt. Over.
Men jeg er i kontakt med Albanias ambassadør i Sverige.
Han tilbyr Artan fritt leide til Tirana,
hvis han lar familien gå og legger fra seg våpenet.
Er det mottatt? Over.
Artan?
Kan du gjenta det siste? Over.
Jeg gjentar, Artan tilbys fritt leide til Tirana
hvis han lar familien gå og legger ned våpenet.
Vi kan møte ambassadøren på Arlanda innen en time. Over.
Mottatt.
Artan.
Drit i flyet.
-Hva? -Hva?
Artan…
Du ble tilbudt fritt leide til Tirana. Ikke sant?
Jeg vil heller til himmelen om jeg ikke har familien min.
Artan, du trenger ikke å gå løpet ut.
Han på radioen snakker skit. Vi tar båten.
Båten? Hva mener du?
Hvilken båt?
Til Polen. Så kjører vi.
-Be ham sjekke båten til Polen. -Vi kan ikke ta båten til Polen.
Nei…
Artan, bare si hva du vil jeg skal gjøre.
Jeg gjør hva som helst.
Artan, du må tenke klart nå.
Jeg tenker klart. Be ham sjekke båten.
Si det til ham!
Artan…
Artan avviser ambassadørens tilbud.
Han vil ha informasjon om ferger mellom Sverige og Polen. Over.
Vennligst gjenta. Snakker du om en båt? Over.
Ja, det stemmer.
Ferger mellom Sverige og Polen. Sjøreiser.
Gi beskjed når du har mer informasjon. Over og ut.
Mottatt. Over og ut.
Lukas…
Du låter som en politiker når du snakker med ham.
"Det stemmer.
"Sjøreiser. Gjenta."
Gjenta ditt og datt… Du lystrer hvert minste vink.
Jeg vil være tydelig, Artan, for å unngå misforståelser.
Han kan dra til helvete om han ikke gjør som du sier!
Det er viktig at alle hører hva som blir sagt, Artan.
Særlig i en situasjon som denne.
Har du vært i mange sånne situasjoner?
Nei.
Men jeg vet hva misforståelser kan føre til.
Lille Petter Edderkopp Han klatret på min hatt
Så begynte det å regne Og Petter ned han datt
Så kom solen og skinte på min hatt
Da ble det liv i Petterkopp Som klatret på min hatt
Lukas. Over.
Over.
Det er en ferge fra Karlskrona til Gdynia klokken 10 i morgen tidlig. Over.
-Vi kjører dit. -Det tar fem eller seks timer.
Hørte du ikke hva han sa?
Du får fritt leide til Albania.
Det er en god avtale. Ambassadøren er på Arlanda.
La oss dra dit nå.
Vi kan løse dette.
Du og jeg.
Jeg vil ikke ha fritt leide.
Lukas. Over.
Men vi tok ikke med oss noe.
Vi har ikke noe til Cassandra. Hun trenger mat, klær, bleier…
Skal vi vente på forsyninger? Få litt vann? Kaffe, kanskje?
Nei. Kjør. Vi venter ikke lenger. Ingen flere stopp. Bare kjør.
-Artan… -Kjør, sa jeg!
Du blir med oss, Lukas. Hele veien.
Lukas. Over.
Vi kjører mot Karlskrona. Over og ut.
Ok, mottatt. Over og ut.
Vær forsiktig med papirposen. Det er kaffe i den.
Takk.
-Vil du ha en? -Nei, jeg vil ikke bli forgiftet.
Koppene er jo helt like. Da kan like gjerne Lukas bli forgiftet.
-Jeg vil ikke ha. -Artan.
Litt kaffe vil gjøre deg godt. Ingen prøver å forgifte deg.
Faen, som dere maser. Jeg vil ikke ha noe. Takk uansett.
Jeg forstår at du har opplevd mye dritt i livet, Artan.
Men alle opplever ting.
Sønnen min snakker knapt til meg.
Hvorfor det?
Vel…
Jeg var utro mot moren hans. Jeg splittet familien.
Med hvem?
En felles bekjent.
Og Teodor, sønnen min, oppdaget det.
Er dere sammen nå, du og den bekjente?
Nei. Jeg elsket henne ikke.
Og kona di?
Nei, ikke henne heller.
Det fikk henne til å hate meg veldig lenge.
Men det er greit nå. Vi kommer overens.
Bella, datteren min, tok det bra. Hun er sterk.
Men for sønnen min var det tøffere.
Du ødela familien hans, moren hans. Selvsagt vil han drepe deg.
Jeg vet det.
Mistet du omsorgsretten?
Nei.
Men Teodor valgte å bo hos moren sin på heltid.
Hvordan skal du få ham tilbake?
Det er opp til ham, Artan.
Jeg kan bare gjøre det rette nå og håpe at han tilgir meg.
Jeg prøver bare å fortelle ham
at vi alle gjør feil, og det som teller er hvordan vi håndterer dem.
-Jeg er bare et menneske. -Ikke vær en filosof. Du er faren hans.
Jeg hadde et valg, Artan.
Jeg hadde et valg.
Men jeg valgte feil.
Og jeg såret familien min.
Nå betaler jeg prisen.
-Hvor gammel er han? -Han fyller 13 i morgen.
Vi skulle synge for ham i morgen tidlig, men…
Men sånn blir det ikke.
Det viktigste for deg nå er Cassandra.
Du må tenke på hva slags far du vil være for henne.
Hvordan vil du at hun skal huske deg?
Det er det jeg prøver å si, Artan. Vi har alle et valg.
Og det er viktig at vi prøver…
92-50, hva foregår? Over.
Fra 12-60. På broen.
Flere av dem. Fire eller fem. Over.
Jeg sølte kaffen min!
22-40. Er det egg? Det ser ut som egg. Over.
Politiet! Stans!
Fra 11-70. Til fots.
Stans, sa jeg!
Fra 11-70.
Vi har dem. Det er fem tenåringer. De blir tatt hånd om. Over.
Fra 22-40. Stille svar. De kastet egg på bilene. Over og ut.
Ja, 22-50. Det er ordnet.
Fra 12-60. Vi går tilbake til bilene. Over og ut.
-Går det bra med Cassandra? -Nei, det går ikke bra!
Ingenting går bra!
Faen heller, Artan, når skal dette ta slutt?
Slutter det når du skyter Cassandra? Eller når du skyter meg?
-Skyt deg selv, for faen! -Tror du jeg er redd for å dø?
Hva vet jeg? Jeg kjenner deg ikke lenger.
Du hater meg. Greit. Tror du ikke jeg hater meg selv?
Hva?
Medisinene gir meg skjelvinger i beina.
Jeg tar sovepiller for å sove og koffeinpiller for å våkne.
Jeg tar piller mot angst.
Jeg tar piller fordi jeg er redd for å få enda en psykose!
-Jeg hater deg ikke. -Dette er et mareritt som aldri tar slutt.
-Du forlot oss. -Tror du det var av valg?
Hva?
Ingen mor vil skade sitt eget barn!
Hver dag spør jeg meg selv hvorfor dette skjedde med meg.
"Hvorfor meg?" Hvert eneste jævla sekund.
Jeg var syk, Artan.
Syk. Skjønner du?
Du må forstå det.
Jeg ville ikke bli syk.
Men det ble jeg.
Alt jeg husker fra Cassandras første måneder, er mørket.
Et ugjennomtrengelig, jævla mørke.
Og jeg elsket deg.
Jeg gjorde det, men…
Du var…
Du var ikke der da jeg trengte deg.
Jeg var der for Cassandra.
Ja, og du forrådte meg med noen andre.
Jeg ville drepe deg for det.
Hun betød ingenting! Jeg forlot henne!
Det var for sent.
13-16-20, over.
13-16-20. Hva skjer? Over.
13-16-20. Hva er…
Gisselsituasjonen som startet for 17 timer siden, pågår fortsatt.
I går formiddag gikk en bevæpnet mann inn på et helsesenter
og truet de ansatte og kidnappet en kvinne.
Politiet omringet helsesenteret,
men mannen tvang seg inn i en bil med kvinnen og en politibetjent.
Han skal ha truet med pistol for å få med seg sin datter,
som nå også er i bilen med mannen og kvinnen.
Først trodde man at mannen hadde på seg et bombebelte,
men politiet avkrefter dette.
Konvoien er nå på vei sørover på E22,
fulgt av både politiet og den nasjonale innsatsstyrken.
Dette var nyhetene fra Ekot.
Vi har informasjon om fergen til Gdynia, som går om to timer.
Når dere kommer til kaiområdet, så følg avsperringen.
Konvoien parkerer ved kaien og venter på fergen der. Over.
-Mottatt. Over og ut. -Over og ut.
KAMERA 012 - 07:27:11
Er det båten?
Jeg tror det.
Har dere kontakt med dem?
Artan spør om vi har kontakt med fergen. Over.
Ja, rederiet er informert. Vi venter bare på kapteinen.
Mottatt. Over og ut.
Over og ut.
Her.
Ring sønnen din.
Han har bursdag.
Du kan ringe ham.
Teo, det er…
Ja, akkurat.
Jeg vet det, Teo.
Jeg vet det.
Jeg er lei for det, Teo. Jeg prøver… Ja.
Ok.
Nei, jeg er i Karlskrona.
Jeg…
Det er telefonen til en venn.
Ja.
Men jeg ville bare si at…
Jeg tenker på deg.
Og gratulerer med dagen.
Ja.
Nei, det…
Hva sa du?
Gjorde hun det?
Ok.
Teo…
Jeg vil bare si
at jeg elsker deg.
At jeg alltid vil elske deg, samme hva du gjør.
Husk det.
Ok. Ja.
Hils…
Hils mamma.
Og hils Bella.
Og mamma.
Takk.
Ok.
-Ok. -Lukas.
Vi snakker med kapteinen. Han tillater ikke en bevæpnet mann om bord,
men vi jobber med en løsning og planlegger ombordstigning om 90 minutter. Over.
-Mottatt. Over og ut. -Over og ut.
Lukas…
Jeg kan ta den kaffen nå.
-Ok. Jeg skal be noen hente det. -Kan ikke du hente den?
Jeg vil snakke med Louise alene.
Neimen, hei!
Hei! Er du våken?
Hei, vennen.
Jeg elsker henne.
Det vet jeg.
Her.
Det er ringen min.
Dette er Cassandras hjerteslag.
Fra da hun ble født.
Jeg skulle gå til kafeen i går.
Men så sovnet jeg på sofaen.
Unnskyld.
Artan…
Det kan aldri bli oss to igjen.
Men jeg lover at du skal få se Cassandra.
Jeg har ingen andre.
Det er bare dere.
Ta den.
Jeg er så lei for det.
Det er over nå.
Vis fram hendene dine!
Vis fram hendene!
Ut!
Legg deg ned!
Opp med deg.
Ja.
Sandro…
Klart.
Tekst: Marie Wisur Lofthus