NADAHNUTO ISTINITIM DOGAĐAJIMA
DOM ZDRAVLJA
-Siöström? -Da.
-Dobro došli. -Hvala.
-Koliko dugo to traje? -Oko dvije ili tri sedmice.
Niste ništa pojeli? To ne zvuči kao…
Imam dogovoreno s Louise.
Uzmite broj i pričekajte red.
Čekajte, nisam bolestan. Imam dogovoreno s Louise.
Da, uzmite broj i pričekajte. Pomoći ću vam poslije.
Razumijete li što govorim?
-Želite li račun? -Da.
Izvolite. Molim vas, sjednite.
Broj 55.
-Što mislite? -Stižu nam paklenske vrućine.
Ovih će noći biti sparno.
Broj 56.
…toplim strujama tokom noći. Dublje u unutrašnjosti, moguće je…
Broj 56?
Niko.
Broj 57.
NA REDU: 57
Broj 59.
Da vidimo kako vam mogu pomoći.
Imam dogovoren sastanak sa svojom suprugom, Louise.
U redu, ali Louise sad ima pacijenta. Mogu prenijeti poruku…
Morate po nju.
Oprostite, što ste rekli?
Idite po nju. Ovo je između mene i nje.
Ovo je dom zdravlja.
Louise je zauzeta.
Ako je ovo privatna stvar, morate pričekati.
-Imamo dogovoreno… -Broj 60.
Broj 60.
Gdje je moja žena? Gdje je Louise?
DAN I PO
EXYUSUBS.COM
-Gdje je? -Nemojte ništa učiniti!
Pitam gdje je!
Što se događa?
Što radiš ovdje?
-Što se događa? Ne možeš biti ovdje. -Mogu biti gdje god želim.
-Odlazi. -Zašto nisi došla?
-Ne možeš se samo pojaviti ovdje! -Čekao sam u kafiću, kako si rekla.
Radila sam.
Lažeš! Čekao sam jedan sat. To je drugi put!
Molim te, Artane… Moraš otići. Nađimo se nakon posla.
-Obećavam… -Gdje je?
Odgovori mi!
Je li pravi?
-Reci mi gdje je. -Lud si!
-Reci gdje si je sakrila! -Zovem 112.
Kunem se, upucat ću tebe, a onda sebe!
Jasno?
Ne…
Artane, ne!
Hodaj!
Gdje je ona?
Kod mame i tate!
Ne!
Kvragu…
Ne!
Louise?
Što radiš?
-Znam da ga jebeš. -Krvari!
Molim te. Pusti me!
Hajde.
Možeš li ga micati?
POLICIJA
Artane!
Kvragu.
-Artane, moraš odmah prestati! -Čekaj! Razmišljam!
Šuti, Louise!
Kvragu…
Da se javim?
Javit ću se.
Halo?
Ovdje dr. Simon Yakoub.
Da, tako je.
Ne. Niko nije teško ozlijeđen.
Ima pištolj.
Upire ga u sve.
-Louise Bremer. -Poklopi!
-Žele vas. -Ne razgovaraj s policijom!
Artane?
Artane…
Artane, spusti pištolj!
Šutni ga!
Taj jebeni telefon!
Ti!
Šuti!
Možeš li samo začepiti?
Trebam marker i nešto po čemu ću pisati! Brzo!
Veliki komad papira!
Piši! Napiši…
„Želite razgovarati? Jedan od vas može doći gore.”
„Jedan” velikim slovima!
Ovdje 13-01-16. Sad smo ispred doma zdravlja.
13-91-10 javlja:
Djeluje agresivno i vrlo nestabilno. Prijem.
Dobio sam informaciju da je sumnjivac naoružan. Prijem.
Ovdje 13-91-10. Ima tamnu kosu, visok je oko 180 cm…
JEDAN OD VAS MOŽE DOĆI GORE. GOL!
13-91-20, prijem.
Ovdje 13-91-40. Razgovarajte sa svjedocima. Ne želim da iko strada.
10-31-00 od 1-0. Prijem.
31-00, gdje je regionalna jedinica? Prijem.
U Norveškoj su na vježbi,
ali u kontaktu smo sa Stockholmom i specijalcima. Pričekaj.
U redu. Prijem.
Specijalci stižu za tri sata. Prijem.
31-00, prijem. Odjavljujem se.
Prijem. Odjavljujem se.
Otvori ih!
Polako.
Ja sam Lukas Malki. Nenaoružan sam.
Smijem li ući?
Je li sam?
Pusti ga unutra i zatvori vrata.
Vi ste policajac?
Da vidim značku.
Dakle, poslali su vas. Dobro.
Okrenite se. Polako.
Slobodno?
Je li neko ozlijeđen?
-Jeste li vi dobro? -On se ne računa.
-A… -Ona je pala. Nisam ja kriv.
Dobro.
-Niko drugi ne mora stradati. -Niko nije stradao!
U redu, dobro.
Kao što sam rekao, ja sam Lukas.
-A ti? -Nije važno.
-Želim te nekako zvati. -Zašto? Nismo na spoju!
Samo ime. Da možemo komunicirati.
Možeš me zvati Zlatan.
Dobro.
-Zlatan. -Zove se Artan…
-Začepi, Louise! -Artan, Zlatan… Nije važno.
Odakle si?
Što te briga odakle sam? Odakle si ti?
-Samo te želim upoznati, Artane. -Nisam tvoj frend, frende.
-Nismo ovdje na pivi! -Dobro.
Zašto smo ovdje?
-Što želiš? -Začepi! Ozbiljan sam!
Artane, slušaj me. Ti i ja razgovaramo ovdje, dobro?
Trebam auto.
Da.
Dobro. Auto.
Mogu li provjeriti tvoj ruksak?
Zašto?
Misliš da je bomba?
Nisam terorist!
-Zašto bih to mislio? -Svi smeđi su teroristi.
-Samo ti želim provjeriti ruksak. -Nemam drugog oružja.
-Onda nije važno ako ga provjerim. -Samo mi daj auto!
Razgovarat ćemo o autu, Artane, kad mi pokažeš to ti je u ruksaku.
Artane, slušaj me. Tražio si nekoga. Evo me.
Nenaoružan sam. Ti držiš pištolj.
Ali vjerujem ti.
Sad ti moraš meni vjerovati.
Jesi li sad sretan?
Sad želim auto.
Dobro, Artane.
Taj pištolj u tvojoj ruci, Artane… Je li napunjen?
Što ti misliš, frende?
-Kamo ideš s autom? -Ne tiče te se.
Želim neoznačeni auto, zatamnjena stakla. Bez varki.
Ti začepi!
Artane, ne želim te prevariti. Samo želim biti iskren.
Zasad je ovo samo nezakonita prijetnja, posjedovanje vatrenog oružja…
To je sve. Ne mora biti više od toga.
Ti se zoveš Lukas?
Sad me slušaj.
Ubit ću je.
A onda sebe. Jasno?
-Više me nije briga. -Molim te, Artane!
-Artane… -Misli na Cassandru!
Niko neće nikoga ubiti.
-Ko je Cassandra? -Otela mi je kćer i sakrila je!
Ali imam skrbništvo nad njom.
Kažeš da me voliš i izbaciš me na ulicu!
I onda mi uzmeš dijete!
-Artane. -Nije samo tvoje dijete!
-Ne znam što se dogodilo između vas… -Ne znaš ništa!
Dosta pitanja! Daj mi auto!
Dat ću ti auto, Artane.
Hoću.
Ali to se neće dogoditi za pet minuta. Imaju samo jedan neoznačen auto.
Nije me briga koliko auta imate. Dobro?
Dobro.
-Moram razgovarati s kolegama. -Ti ne ideš nikamo.
Znam da planirate upasti ovamo.
Vikni s prozora. Tvoji kompići mogu doći gore
i stajati ispred vrata. I nema telefona!
Artane.
Pusti sve koji nisu upleteni u ovo.
Koga? Njih?
Nije me briga za njih. Mogu ići.
-Ne razumijem zašto su još ovdje. -Molim?
-Možemo ići? -Da, odlazite! Gubite se!
-Ostat ću s tobom, Louise. -Idi, Kristin. Dobro sam.
Ne, ostajem ovdje s tobom.
-I ja ću ostati. -On mora ići!
Briga me za ostale, ali taj tip mora otići!
Gubi se, rekoh!
-Možda je poslije dobiješ natrag. Pizdo. -Artane, nije što misliš.
-Što ja mislim, Louise? -Sa Simonom.
-Da ga jebeš? -Ne jebem.
Znači, nisi ga jebala?
Ne.
Ne miči se.
Dobro.
Ostalo nas je četvero.
ARTAN KELMENDI
OSUĐEN ZBOG NAPADA BORBA ZA SKRBNIŠTVO
Ima li u blizini neoznačen auto?
Sa zatamnjenim staklima! Ne želim da me upucaju s leđa.
SPECIJALCI KASNE
Mislim da možemo nečime prikriti prozore, ali…
-Potrajat će. -Imate 15 minuta!
Mislim da to nije dovoljno vremena.
Budite pametni i nađite ga!
Javite kad auto stigne.
MORAMO ČEKATI SPECIJALCE
I niko ne smije biti na stubištu, inače pucam!
-Zatvori vrata! -Dobro.
Dobro.
-Dobro. -Dobro, Artane.
Auto stiže. Dobro?
Artane?
Trebam moje lijekove.
Koje lijekove?
Trebam ih. U mojoj sobi su.
-Molim te, trebam ih! -Louise, ja ti mogu donijeti lijekove.
I donesi zastore! Velike! Da.
Policija je dovela crni Volkswagen
i sad je parkiran ispred ulaza u dom zdravlja.
A nešto prije, dva policijska službenika…
KAMERA JEDAN - GLAVNI ULAZ
Pokaži mi.
-Pretinac je prazan. Vidiš vrata. -Dobro.
NEPOZNAT BROJ
Dobro, vozi.
Stižemo na križanje. Kamo da idem?
Ti ga navodi.
Vozite zapadno na E14 otprilike 50 minuta.
-Onda ću vam reći. -Artane…
Pištolj bi mogao slučajno opaliti.
Možeš li ga usmjeriti drugdje?
Ti se usredotoči na vožnju, dobro?
Ovo je dvosmjerni radio.
Ovako možemo komunicirati s policijom vani.
Mogu se javiti njima i oni nama. Jasno?
Koji vrag…
Što je ovo? Rekao sam zatamnjena stakla! Šališ se!
Rekao si da želiš zatamnjena stakla, a oni su imali samo 15 minuta.
-Šališ se! Rekao sam bez varki! -Ovo nije varka.
Skinut ćete me snajperom čim dobijete priliku.
Bez brige. Nemamo pristup takvom oružju.
Ne, ali da imate, onda…
Zašto nas slijede?
Reci im da nas prestanu slijediti!
-Artane… -Reci im! Kunem se!
Artane!
-Artane! -Ne zaustavljaj auto!
Artane, gledaj me! Artane! Moraš shvatiti nešto.
Ti su policajci ovdje zbog nas. Da nas štite. Dobro, Artane?
-Niko ti ne želi nauditi. -Molim te…
Ne miješaj se!
Ja sam glavni.
Gdje ti je prsten?
-Što? -Tvoj prsten! Gdje je?
Ovdje 1-0, prijem.
Artane.
Artane, čuješ li me? Artane!
13-16-20, čuješ li me? Prijem.
Vozi!
Ako neko nešto pokuša, pucat ću. Kunem se svojim životom!
16-20, prijem.
Vozimo na zapad po E14. Odjavljujem se.
1-0, prijem. Odjavljujem se.
-Zašto voziš tako sporo? Ubrzaj! -Artane, ne znam kamo idemo.
A ti držiš puni pištolj uperen u Louiseinu glavu.
Ubrzam li, riskirat ćeš njezin život. Riskirat ćeš svoj život,
živote policijskih službenika i drugih vozača.
To je pokušaj ubistva.
Nisam nikoga ubio.
-Ne. -Ne.
Moramo paziti da niko ne strada.
Samo polako, Artane. Samo polako.
Da, halo?
Što?
Ne, nemam komentara.
Odakle vam ovaj broj? Prestanite zvati! Ne želim!
Uključi radio.
Vijesti. Želim ih čuti.
Švedski kao drugi jezik…
…koji je uzeo osoblje i pacijente za taoce…
Pojačaj.
…krenuo je na zapad po E14 u neoznačenom policijskom autu.
U autu, koji prate policijska vozila i kojim upravlja lokalni policajac,
nalazi se i otmičareva supruga, koja je još talac.
Ostalo je osoblje pušteno.
Policija kaže da su svi na sigurnom.
Naoružani muškarac upao je oko 9 sati ujutro
u dom zdravlja i prijetio osoblju pištoljem
i nečime što je navodno torba s bombom.
Zahtijevao je…
Torba s bombom? O čemu on to?
Nemam torbu s bombom! Nisam terorist!
Ona mi otme kćer, a ja sam Osama bin Laden?
Artane, znam da nemaš bombu u torbi, dobro?
Ali oni pričaju gluposti. Zašto? Opet pojačaj.
16-20, prijem.
Bakalar u Baltiku…
Kvragu…
Prema godišnjem vodiču za potrošače WWF-a…
13-16-20, prijem.
16-20, prijem.
Spominje se bomba u torbi. Prijem.
Koji vrag? Nemam bombu!
U autu nema bombe. Ponavljam, nema bombe u 16-20.
Prijem?
Prijem. Odjavljujem se.
Zašto se smiješ?
-Ne smijem se. -Čuo sam da se smiješ.
Artane, imaš pištolj. Zato smo ovdje. Zar si zaboravio?
Ovdje smo jer si otela moju kćer. Moje meso i krv.
Imam skrbništvo.
Jer si je na prevaru dobila. Ti i tvoja porodica.
Izbacila si me na ulicu i strpala u zatvor.
-Laganjem si dobila moju kćer! -Artane.
Znaš li što su njezini učinili?
Došli su u moj dom… Shvaćaš? U moj dom da me izbace na ulicu.
-To je moj prokleti stan. -A ja plaćam stanarinu!
-Artane. -Ne baš često.
Reci policajcu. Zanima ga.
-Što? -Reci mu za napad.
On je policajac. Zna što je ispravno.
-Sve je u presudi. Može je pročitati. -A što piše u presudi?
„Artan Kelmendi osuđen je na tri mjeseca zatvora jer je smeđi.”
-Gurnuo si tatu. Mogao je slomiti vrat! -Spotaknuo se o vlastite cipele!
Artane.
-Bio si osuđen. -Jer nemam plavu kosu i plave oči!
Artane, znam da ovo zvuči čudno, ali…
Moramo stati na idućoj benzinskoj postaji.
O čemu ti to?
Auto je ostao bez goriva.
Ali tek smo krenuli.
Znam. Ne znam zašto, ali tako je.
-Planirao si ovo? -Ne, nisam.
Mislio si da ćemo ona i ja voziti sami pa si nam dao prazan spremnik!
-Misliš da sam glup? -Artane, nisam planirao ovo, dobro?
Tražio si neoznačen auto čim prije. Očito spremnik nije bio pun.
Šalite se?
Ne.
Mnogo pretpostavljaš u svom poslu?
Pretpostavljaš ko je kriv, a ko nevin?
-Tako funkcionira švedska policija? -Ne.
Ali Artane…
Ako ne želiš da guramo auto ostatak puta, moramo stati.
Ja tu ne mogu ništa.
Dobro, stat ćemo. Ali ti točiš gorivo, niko drugi.
Oni neka se drže podalje ili pucam.
-Razumijem. -Je li ovo šala?
Ovdje 1-0, prijem.
Neko nam je zaboravio natočiti gorivo.
Moramo stati na idućoj benzinskoj postaji. Prijem.
1-0. Prijem.
Sljedeća benzinska postaja je Bilisten, udaljena 12 km.
Prijem. Odjavljujem se.
Vozi dalje.
-Vozi! Ne zaustavljaj se! -Spremnik je skoro prazan.
Rekoh, vozi dalje!
Trebamo gorivo, Artane. Inače ne idemo nikamo.
Mislio si da ću upasti u tvoju smrtnu klopku?
Ondje čeka pola Švedske sa snajperima.
Samo smo trebali napuniti spremnik.
Ovdje 1-0. Niste stali na benzinskoj postaji. Prijem.
Što sad?
Samo mirno.
Smiren sam, Artane.
Ali trebamo gorivo i moram im se javiti kako bi oni ostali smireni.
13-60-20, prošli ste pored Bilistena. Je li sve pod kontrolom? Prijem.
Reci da jest.
Neću im se javiti dok nemam što javiti.
Sa svakom sekundom šutnje oni su sve više zabrinuti. Razumiješ li?
Ubrzo će još jedna postaja. Stat ćemo ondje.
13-60-20, je li sve pod kontrolom? Prijem.
Već sam išao ovuda.
Zaustavit ćemo se na idućoj postaji. Prijem.
Prijem.
Dobro, idem natočiti gorivo.
Trebate li što? Vodu ili kafu?
Ne, hvala. Ne želim da me se otruje.
Ne želimo ništa. Natoči gorivo i idemo!
-Možemo ići. -Čekaj!
Dobro, vozi.
KAMERA PET - BENZINSKA POSTAJA
-Imaš li ti djece, Lukase? -Molim?
Da. Dvoje.
Kako se zovu?
Teodor i Bella.
A tvoja žena?
Emma. Bivša žena.
-Nisi oženjen? -Ne, više nisam.
Zašto ne?
Mislim da postoji mnogo odgovora na to pitanje.
-Ovisi koga pitaš. -Pitam tebe.
Mislim da smo se prestali slušati.
-Ostavila te. Da. -Ne.
Mislim da smo se promijenili.
Upoznali smo se sa 17 godina, još u srednjoj školi.
Proveli smo pola života zajedno. Udaljili smo se.
Jeste li prijatelji?
Pa, slažemo se. Sad.
Ponekad je teško, ali trudimo se zbog djece.
Okupimo se na njihove rođendane i pjevamo im i…
Radimo takve stvari. Važne stvari.
Artane?
Artane, cesta postaje sve gora.
Možeš li uperiti pištolj drugamo? Kihneš li, opalit će.
Moraš mi vjerovati. Ovdje ti se ništa neće dogoditi.
-Možda, možda ne. -Možda me želiš ubiti.
Dakle, gdje ti je prsten?
Vjenčani prsten. Koštao je 20 000.
Zašto? Nismo u braku.
Ja nisam potpisao ništa.
Ne, znam.
Moram prvo potpisati, Louise.
Dobro.
Pokušala je nauditi mojoj kćeri.
-Ma nemoj? -Da.
Mislila je da je Sandro bolesna. Navlačila ju je po bolnicama
i dala joj hrpu lijekova.
A nije bila bolesna?
Izvela ju je van na Staru godinu bez odjeće.
Na minus 20 stupnjeva. Suludo!
Ne pričaj moju životnu priču strancima!
Onda je spavala mjesec dana, a ja sam se brinuo za Sandro!
Tebe nije bilo tokom cijele trudnoće! Bio si u kasinu i kockao.
-Naš novac. -Zašto lažeš?
Lažeš! Bio sam ondje jedanput!
-Ako tako kažeš. -Čula si da to kažem!
Da, nisam gluha.
Ja sam se brinuo za Sandro. Ti si otišla!
Tvojih roditelja nije bilo jer se stalno svađaš s mamom.
Onda si je uzela kad ti je odgovaralo, iako je bila sa mnom!
Spavao si s onom kurvom kad sam bila bolesna!
Ti si bolesna, a Djed Mraz postoji.
Vanida je bila bolja mama od tebe. Ti si otišla.
Otišla?
Molim?
Još ne shvaćaš koliko je to ozbiljno bilo?
-Bila sam u bolnici! -Bila si na odmoru u šumi.
-Odmoru? -Da.
Bila sam u klinici za liječenje! Utuvi si to u glavu!
Nije bilo posjeta.
-Ko zna što si radila? -Ne započinji s ljubomorom!
Ko zna što si radila ondje?
-Zamijenio si me s kurvom. -Uzela si mi kćer!
-Bila sam bolesna! -S kojim pravom?
-Kakvo pravo ti imaš? -Promijenila si se.
Pokušala si ubiti moje dijete i otela si je!
Ti i tvoji roditelji ste me prijavili!
-Samo začepi, Artane! -Ti začepi!
Artane, smiri se. Smirite se oboje, dobro?
To mi je nezamislivo. Sigurno vam je bilo grozno.
Katkad ne kužimo roditeljstvo dok se ne dogodi. Stvari mogu poći po zlu.
Ne govorite mi o meni kao da sam tinejdžerka!
Vidiš? Da.
Pokušamo zaštititi one koje volimo, ali stvari pođu po zlu.
Koji ti je vrag? Iznijela je bebu na polarnu hladnoću!
Mama ju je tretirala kao govno. To iskaljuje na mojoj kćeri. Što ne kužiš?
-Što radiš? -Začepi više!
Zatim ju je okupala u kipućoj vodi.
Ali, Artane…
Prolazila sam jebenu psihozu!
-Razumiješ li to? Psihozu! -Ko to radi?
Ali…
Možeš li odgovoriti na to?
Ne znam.
Ne.
Ne znam.
91-10. Koje je vaše stanje? Prijem.
16-20. Skrećemo prema kući roditelja. Prijem.
Prijem.
Lukase, uđi i odi po Sandro.
-Cassandra je unutra? -Da. Idi po nju.
Artane, ne možemo dovesti Cassandru u auto.
Želiš je dovesti u opasnu situaciju?
O tebi ovisi koliko će biti opasno. Da.
Artane, ovo je tvoje dijete. U redu?
Sad prelaziš granicu.
Artane? Hej…
Možemo ovo riješiti.
Ti i ja. Obećavam.
-Molim te, misli na Cassandru. -To i radim!
-Idi unutra po nju! -Artane…
Stefan kaže da možeš vidjeti Cassandru ako makneš pištolj.
I želi ti nešto reći.
Prokleti klaun!
-Što ne shvaća? -Artane.
Je li Sandro unutra?
Da…
Ima radionicu blizu. Odvezi nas do nje. Ondje ćemo saslušati klauna.
-Artane… -Vozi!
Gdje je Sandro?
Louise.
Gdje je Sandro?
Cassandra je ovdje s Wanjom.
Idi po nju.
Dovest ću je za minutu.
Nismo došli na kafu!
-Što želiš? -Možemo ovo zajedno riješiti.
-Da? -Žao mi je zbog svega.
To je bio nesporazum. Zar ne, Louise? Žao nam je?
Sad ti je žao, ali nije ti bilo žao na sudu
ili u postaji, kad si počinio… Kako se kaže? Krivokletstvo. Lagao si.
Artane… Što je, tu je.
Okrenimo novi list.
Čudan si u glavi. Nešto nije u redu s tobom.
Stojim ovdje i tražim da mi oprostiš. To je dobro, zar ne?
Lagao si. Rekao si da sam te udario. Nisam te ni taknuo.
Ostavimo ovo iza sebe, može?
Ostavimo iza sebe? Možeš ovo staviti iza sebe.
Bio sam u zatvoru tri mjeseca jer si ti pao!
Nasilno si ušao u Louisein dom i postao nasilan.
Imaš moždani udar, starče?
To je bio naš dom.
-Ja sam živio ondje! -To je moj stan!
A ti si nasilno ušao u njega, kao i sad.
Ti i tvoja obješena muda! Misliš da si glavni?
Sad nisi glavni ni za što, jasno?
O čemu se ovo radi? Želiš novac?
Misliš da me možeš potkupiti?
-Ne možeš. -Samo reci koliko želiš.
Dosta mi te je. Dovedi moju kćer.
-Što ne kužiš? Dovedi moju kćer, klaune! -Dobro me slušaj.
-Znao sam čim sam te upoznao… -Stefane.
-Tata! -Ti si odvratan parazit.
-Stefane! -Čuješ li to, Louise?
-Znam tvoj tip. Ti si krpelj. -Stefane!
-Kukac koji siše ljude. -Hajde, Stefane.
Što više sišeš, to postaješ odvratniji.
Pokaži svoje pravo lice.
Ti odvratni kukče! Uništit ću te, gade jedan!
Stefane!
Začepi više. Idi po moju kćer ili ćeš požaliti!
Ako misliš da ću predati svoje jedino unuče Arapinu…
-Prljavom imigrantu… -Odvratan si!
…onda se jebeno varaš.
Gdje je Sandro? Gdje je?
-Artane… -Spava.
Moja sestra šeće je u kolicima. Ubrzo će se vratiti.
Kakvo porodično okupljanje! Klaun za klaunom.
Valjda si sad sretna.
Što? Meni govoriš?
-Nije li dosta tvojih sranja? -Ne želim se svađati, mama.
-Kako si prostrla, tako ćeš i leći. -Molim?
-Misliš da sam ja kriva za ovo? -Čekala si 40 godina da rodiš dijete.
Putuješ po svijetu.
Plešeš, drogiraš se i ko zna što još.
A kad te niko ne želi, dobiješ dijete s ništarijom!
Nevjerojatna si!
Upozoravam te, Wanja. Idi po Sandro!
Ti nikad nisi logički razmišljala, Louise.
A kad sve ode kvragu, želiš da ti mi sve popravimo.
Zar si luda? Misliš da se ovo radi o meni?
Sve se uvijek vrtilo oko tebe! Uvijek!
Jer ti je stalo samo do sebe.
Ako sam ja takav propalitet, zašto nisi rodila još djece?
Ne, jer si se bojala da ćeš postati debela i ružna!
Kome je ovdje samo stalo do sebe? Ha?
Znaš da ovdje ljudi pričaju o tebi?
Kažu da si zapustila sebe i svoje tijelo.
„Što se dogodilo Louise? Nekoć je bila baš lijepa.”
Kažu da si nemaš novca.
Da se ne možeš brinuti za dijete.
-Što to govoriš? -Istinu. Ne možeš se brinuti za dijete.
Kriviš sve ostale. Beskorisna si. Ne možeš se brinuti za Cassandru.
-Ne obraćaj joj se tako! -Misliš da je on kriv što je ovdje?
Uz takvo podrijetlo ni ne zna bolje.
Samo želi vidjeti svoje dijete. Nisi se ni trebala spetljati s njim!
-Upozorio sam te. Dovedi moje dijete! -Artane, spusti pištolj!
-Odmah! -Spusti pištolj, Artane!
Dušo!
Čekaj!
Dušo! Zdravo!
Ovdje 1-0, prijem.
Dođi, malena.
Ovdje 16-20. Razgovaramo.
-Pusti je. -Sve je pod kontrolom.
Spusti je. Dođi mami! Mamina dušica.
Dobro, spusti je.
-Spusti je. -Ne! Čekajte! Stanite!
-Artane, dobro razmisli! -Dođi tati.
-Artane! -Dobro, pusti je.
Dobro. Pusti je.
-Dođi! -Dođi tati!
-Dođi! -Dođi tati! Hajde.
Dođi.
-Zdravo, Cassandra. Dođi mami. Zdravo! -Dođi tati.
Dođi mami.
-Gle. -Zdravo. Dođi.
Da.
Nedostajala si mami.
Gle! Vidi što ti je tata donio.
-Da! -Nedostajala si mami.
Gle!
Sandro… Gle.
Sandro, vidi.
Tata je.
Vidi, Sandro. Tata je. Hej…
-Zaboravila me. -Evo…
-Zaboravila me. -U redu je.
Ja sam joj tata i zaboravila me.
-Idemo! -Kamo?
Ne mogu dopustiti da uzmeš dijete u auto!
-Ja sam ovdje glavni. -Lukase…
Došli smo, vidio si svoju kćer, dosta!
-Artane, razmisli! -Jeste li vi zaista policajac?
-Ne dajte da je odvede! -A vama ne treba dati više faceliftinga!
-Artane… -Ne idu nikamo!
Razmislite!
Barem je vežite, kvragu!
Ovdje 13-16-20, prijem.
16-20, 1-0 sluša. Prijem.
Možete li provjeriti sve današnje letove s Arlande za Tiranu u Albaniji? Prijem.
Molim? Možeš li ponoviti? Prijem.
Ima li danas letova za Tiranu? Prijem.
Misliš na komercijalne letove iz Stockholma? Prijem.
Ponavljam. Može li centrala provjeriti koji su današnji letovi
iz Stockholm-Arlande za Tiranu u Albaniji? Prijem.
Dobro… Prijem. Istražit ćemo i javiti. Odjavljujem se.
Artane, možeš li maknuti prst s okidača?
Ne možeš tako držati pištolj dok je Cassandra u autu.
13-60-20, javi se.
Ovdje 16-20, prijem.
Ja sam Jack Lilja. Je li to inspektor Lukas Malki? Prijem.
Da, ovdje Lukas Malki. Prijem.
Ja sam pregovarač pri specijalnoj postrojbi.
Odsad ćeš komunicirati sa mnom.
Kakva je situacija u autu, Lukase? Kako si ti? Prijem.
Dobro sam. Svi su dobro.
Idemo prema Arlandi. Prijem.
Dobro, Lukase. Imamo položaj Touarega.
Specijalci promatraju iz zraka i sa zemlje,
a ja sam ovdje da ti pomognem.
Molim potvrdu da su Artan Kelmendi i Louise Bremer u autu. Prijem.
Potvrđujem.
U redu je.
Sve je u redu.
Čini se da čujem dijete u autu. Prijem.
Lukase, je li tačno da čujem li dijete u autu? Prijem.
Tako je.
To je Cassandra Bremer.
Kći Louise i Artana. Stara je otprilike godinu dana.
U autosjedalici je. Prijem.
Dakle, u autu su sad četiri osobe? Prijem.
Tako je. Prijem.
Želim razgovarati s Artanom. Možeš li mu dodati radio? Prijem.
Samo trenutak.
Ne želim razgovarati. Što želi?
Želi ti pomoći, Artane. Želi ti pomoći da riješiš ovu situaciju.
Pritisni ovaj gumb kad želiš govoriti.
Halo?
Zdravo, Artane. Ja sam Jack Lilja, pregovarač pri specijalnoj postrojbi.
-Kako si? Jesi li ozlijeđen? -Dobro sam. Stalno to pitaš.
To je dobro, Artane.
Pomoći ćemo ti riješiti ovu situaciju.
Kako ćeš mi ti pomoći?
Što se tiče letova za Tiranu,
nijedna aviokompanija ne želi ti ponuditi mjesto.
A zašto?
Halo?
Naoružan si i držiš tri taoca. To ne dolazi u obzir.
Oni su moja porodica!
Prijetiš im pištoljem i zato ih se smatra taocima.
Neće te pustiti da se ukrcaš na avion.
Artane?
Artane, jesi li tamo?
Artane?
-Artane? -Onda morate naći privatni avion.
Odsad razgovaram samo s Lukasom.
Halo, Artane?
Artane?
Artane, jesi li tamo?
Lukase, jesi li tamo? Prijem.
Ovdje sam. Nastavljamo put prema Arlandi. Prijem, odjavljujem se.
Prijem. Odjavljujem se.
13-60-20, javi se. Prijem.
16-20, ovdje Lukas. Prijem.
Želim razgovarati s Artanom ako je tamo. Prijem.
Sluša, ali ne želi razgovarati. Umoran je. Prijem.
Prijem.
Situacija je ovakva.
Policija preko obavještajne službe ima pristup samo vladinom avionu.
Na službenom je putu u Hong Kongu.
Trebalo bi dopuštenje premijera. Stoga taj avion nije dostupan.
Prijem.
U redu. Prijem.
Ali u kontaktu sam s albanskim veleposlanikom.
Nudi siguran prolaz Artanu do Tirane
ako Artan pusti svoju porodicu i spusti oružje.
Je li to jasno? Prijem.
Artane?
Možete li ponoviti zadnji dio? Prijem.
Ponavljam.
Artanu se nudi siguran prolaz do Tirane
ako pusti svoju porodicu i spusti oružje.
Možemo se naći s veleposlanikom na Arlandi za jedan sat.
Prijem.
Artane.
Zaboravi let.
-Što? -Što?
Artane…
Ponuđen ti je siguran prolaz do Tirane. Zar ne?
-Radije bih do raja ako sam bez porodice. -Artane, zaboga!
Artane, ne moraš ići do kraja.
Ne vjerujem tom tipu. Idemo na trajekt.
Kako to misliš?
-Koji trajekt? -Za Poljsku. Onda vozimo dalje.
-Reci mu da provjeri trajekt za Poljsku. -Ne možemo na trajekt za Poljsku!
Ne…
Molim te, Artane. Reci što želiš da učinim!
Sad ću sve učiniti!
Sad moraš razborito razmišljati.
Razmišljam razborito. Reci mu da provjeri trajekt.
Reci mu!
Artane…
Artan odbija veleposlanikovu ponudu.
Želi informacije o trajektima za Poljsku. Prijem.
Ponovi, molim. Govoriš o brodu? Prijem.
Da, tako je.
Trajekti između Švedske i Poljske. Putovanje morem.
Javite nam kad saznate više informacija. Prijem.
U redu. Prijem.
Lukase…
Zvučiš kao političar kad razgovaraš s tim tipom.
„Tako je.”
„Putovanje morem. Ponovi, molim te.”
Ponovi ovo i ono… Zauzmi se za sebe!
Želim biti jasan da izbjegnem nesporazum.
Budi jasan da može ići kvragu ako ne učini što kažeš!
Važno je da svi čuju što se govori. Pogotovo u ovakvoj situaciji.
Doživio si mnogo ovakvih situacija?
Nisam.
No znam kako nesporazumi mogu završiti.
Jedan mali pauk na krov se popeo
Počela je kiša, u oluk upao
Granulo je sunce i sve osušilo
Pa se mali pauk opet popeo
Lukase.
Prijem.
Sutra u 10 h ima trajekt iz Karlskrone za Gdyniju. Prijem.
-Vozit ćemo donde. -Trebat će nam pet ili šest sati.
Molim te, zar nisi čuo što je rekao?
Dat će ti siguran prolaz do Albanije.
To je sjajna ponuda.
Veleposlanik je na Arlandi.
Hajdemo onamo.
Možemo riješiti ovo.
Ti i ja.
Ne želim siguran prolaz.
Lukase.
Nismo ništa ponijeli.
Nemamo ništa za Cassandru. Treba hranu, odjeću, pelene…
Želiš li pričekati zalihe? Uzeti vodu? Možda kafu?
Ne. Vozi. Nećemo više čekati. I nema više zaustavljanja. Samo vozi.
-Artane… -Rekoh, vozi!
Ideš s nama, Lukase. Do kraja.
Lukase.
Krećemo prema Karlskroni. Prijem.
U redu, prijem.
Oprezno s papirnatom vrećicom. U njoj je kava.
Hvala.
-Želiš li jednu? -Ne, ne želim se otrovati.
Sve izgledaju isto. I Lukas bi se jednako tako mogao otrovati.
-Ne želim ništa. -Artane.
Malo kafe bi ti godilo. Niko te ne želi otrovati.
Kvragu! Prestanite me gnjaviti vas dvoje. Ne želim ništa. Svejedno hvala.
Znam da si svašta prošao u životu, Artane.
Ali svako prolazi sranja u životu.
Moj sin jedva razgovara sa mnom.
Zašto?
Pa…
Prevario sam njegovu majku. Razorio sam porodicu.
S kim?
Zajedničkom poznanicom.
I to je otkrio Teodor, moj sin.
Jeste li ti i poznanica sad zajedno?
Ne. Nisam je volio.
A tvoja žena?
Ne, ni nju nisam volio.
Zbog toga me jako dugo mrzila.
Ali sad je u redu. Slažemo se.
Bella, moja kći, dobro je to podnijela. Jaka je.
Ali moj sin… Njemu je bilo teže.
Sjebao si mu porodicu, mamu. Naravno da te želi ubiti.
Znam.
Izgubio si skrbništvo?
Nisam.
Ali Teodor je odlučio ostati stalno s mamom.
Kako ćeš ga vratiti?
To ovisi o njemu, Artane.
Mogu samo pokušati učiniti ispravnu stvar i nadati se da će mi oprostiti.
Pokušavam mu reći da…
Svi griješimo,
a važno je kako se nosimo s našim pogreškama.
Ja sam samo čovjek.
Ne filozofiraj. Ti si mu tata.
Imao sam izbor, Artane.
Imao sam izbor.
Ali izabrao sam krivo.
I povrijedio sam svoju porodicu.
I zato snosim posljedice.
-Koliko ima godina? -Sutra navršava 13.
Trebali smo mu ujutro pjevati za rođendan, ali…
Sad ništa od toga.
Tebi je sad najvažnija Cassandra.
Moraš razmisliti kakav joj tata želiš biti.
Kako želiš da te pamti kad odraste?
To ti pokušavam reći, Artane. Svako od nas ima izbor.
I važno je da pokušamo…
92-50, što se događa? Prijem.
Ovdje 12-60. Na mostu.
Nekoliko njih. Četiri ili pet. Prijem.
Prolila sam kafu!
Ovdje 22-40. Jesu li to jaja? Izgleda tako.
Policija! Stanite!
Krećemo za njima.
Stanite!
Ovdje 11-70.
Uhvatili smo ih. Petero mladih. Predajemo ih kolegama. Prijem.
Ovdje 22-40. Nema potrebe.
Gađali su auto jajima. Prijem.
Da, 22-50. Pustimo ih.
Ovdje 12-60. Vratimo se u aute. Prijem.
-Je li Cassandra dobro? -Ne, Lukase! Nije dobro!
Niko ovdje nije dobro!
Kvragu, Artane! Kad će ovo završiti?
Hoće li završiti kad upucaš Cassandru? Ili mene?
-Upucaj sebe! -Misliš da se bojim smrti?
Nemam pojma! Ne znam te!
Jebeno me mrziš. Dobro.
Misliš da ja sebe ne mrzim?
Ha?
Noge mi se tresu od lijekova.
Ne mogu spavati bez tableta, ne mogu se probuditi bez tableta.
Uzimam tablete da izbjegnem anksioznost.
Uzimam tablete jer se bojim još jedne psihoze!
Ne mrzim te.
Ovoj noćnoj mori nema kraja!
-Ostavila si nas. -Misliš da sam htjela?
Ha?
Nijedna majka ne želi nauditi svom djetetu!
Svaki dan se pitam zašto mi se ovo dogodilo.
Zašto ja? Svake proklete sekunde!
Bila sam bolesna, Artane.
Bolesna. Razumiješ li?
Moraš to shvatiti.
Nisam se htjela razboljeti.
Ali jesam.
Od Cassandrinih prvih mjeseci sjećam se samo tame.
Neprobojne, jebene tame.
I voljela sam te.
Zaista jesam, ali…
Ti…
Nisi bio uz mene kad sam te trebala.
Bio sam uz Cassandru.
Da, i izdao si me s nekom drugom.
Htjela sam te ubiti zbog toga.
Nije mi ništa značila! I ostavio sam je.
Bilo je prekasno, Artane.
Bilo je prekasno.
13-16-20, javi se.
13-16-20, što se događa? Prijem.
13-16-20, možeš li javiti…
Talačka kriza koja je započela prije 17 sati još traje.
Naoružani muškarac jučer ujutro ušao je u dom zdravlja,
prijetio osoblju i oteo ženu.
Policija je opkolila dom zdravlja,
ali muškarac je na silu ušao u auto sa ženom i policijskim službenikom.
Zatim je prijetio oružjem da mu se preda njegova kći,
koja je sad također u autu s muškarcem i ženom.
U početku se vjerovalo da muškarac nosi bombaški pojas,
no policija to demantira.
Konvoj se sad kreće na jug po E22,
pod pratnjom policije i specijalaca.
Ovo su bile vijesti Ekota.
Imamo informacije o trajektu. Polazi za dva sata.
Kad dođete do pristaništa, slijedite ograđeni put.
Konvoj će parkirati uz pristanište i čekati trajekt. Prijem.
-U redu. Prijem. -Prijem.
Je li to trajekt?
Mislim da jest.
U kontaktu ste s njim?
Artan pita jesmo li u kontaktu s trajektom. Prijem.
Da. Brodarsko poduzeće je obaviješteno.
Samo čekamo kapetana. Prijem.
U redu. Prijem.
Prijem.
Evo.
Nazovi svog sina.
Rođendan mu je.
Možeš ga nazvati.
Teo, ovdje…
Da, tako je.
Znam, Teo.
Znam da je rano.
Znam.
Žao mi je.
Žao mi je, Teo. Pokušavam…
Da.
Dobro.
Ne, u Karlskroni sam.
Ja…
Posudio sam prijateljev mobitel.
Da.
Ali samo sam htio reći da…
Da mislim na tebe.
I sretan rođendan.
Da.
Ne…
Što si rekao?
Ma nemoj?
Dobro.
Teo…
Želim reći…
Želim reći da te volim.
I da ću te uvijek voljeti, bez obzira na sve.
Zapamti to.
Dobro. Da.
Pozdravi…
Pozdravi mamu.
I pozdravi
Bellu.
I mamu.
Hvala.
Dobro.
-Dobro. -Lukase.
U kontaktu smo s kapetanom.
Neće dopustiti da se naoružan čovjek ukrca,
ali radimo na rješenju i ukrcaj je planiran za 90 minuta. Prijem.
-U redu. Prijem. -Prijem.
Lukase…
Rado bih sad onu kafu.
-Dobro. Pozvat ću nekoga. -Možeš li ti otići po nju?
Želim nasamo razgovarati s Louise.
Zdravo!
Zdravo! Budna si?
Zdravo, dušo.
Volim je.
Znam da je voliš.
Evo.
To je moj prsten.
Ovo je Cassandrin otkucaj srca.
Kad se rodila.
Jučer sam krenula prema kafiću.
Ali zaspala sam na kauču.
Žao mi je.
Artane…
Ne možemo više nikad biti zajedno.
Ali obećavam da ćeš vidjeti Cassandru.
Ja nemam nikog.
Samo vas.
Uzmi ga.
Žao mi je!
Gotovo je.
Pokaži ruke!
Van!
Dolje! Na tlo!
Na tlo!
Ustani!
Da.
Sandro…
Možemo.
EXYUSUBS.COM