Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
LUCKY GIRL
Nech to být!
Napíšu ti novej.
Prostě to nech!
Zapomnělas na bradavky!
Je nová, promiňte.
A co náš hrdina?
Psycholog už ho zpracovává.
Soudy nemají důkaz, že to byla vražda.
Neexistuje žádný přímý důkaz.
Jeho žena byla celou dobu nemocná a on ji vykopl na mráz,
umíte si to představit?
Hajzl!
No, když to nedokázaly soudy, budeme to muset dokázat my.
Něco jsem vymyslela.
Andrij nemá rád překvapení.
To já zase ano.
Mají vás moc rádi.
V pořádku?
Jsem připravená.
Počkej.
Bradavky.
Míťo, vyhoď ji.
Jasně.
Dej mi tu složku!
Tady.
Připravená?
Oslň je.
Jak jinak!
Jsem Lucky Girl.
Kouřil jste. Před svou nemocnou ženou. A pil jste.
Pil, co to je?
Jak moc jste pil?
Přátelé, podívejte se na něj. Vypadá jako neandrtálec.
Pane, prostě řekněte, jestli jste pil, nebo ne, a kolik.
Jasně, že jsme pili!
Opravovat lodě je děsná práce. Je to dřina, to musíte pochopit!
Je to dřina!
A abysme uvolnili to napětí, tak někdy...
Někdy?
Jo, někdy.
Chápu, žena upoutaná na lůžko, starat se o ni je dost těžké.
Zvlášť na bárce.
Mimochodem, proč jste bydleli na bárce?
Od dětství jsem snil o tom, že budu mít vlastní loď.
Jo, snil.
Tak jsme se rozhodli prodat byt a koupili jsme tu loď.
Počkejte, jestli to dobře chápu, prodal jste byt své ženy?
Doktoři říkali, že potřebuje čerstvý vzduch.
Aby se rychleji zotavila.
Jo, jedna věc je být doma, a druhá je být na čerstvým vzduchu.
Mám přece srdce.
Řekněte mi, kde bylo vaše srdce, když jste Naďu vyhodil
do 15stupňového mrazu?
Nebylo vám jí líto?
Jakou hezkou smrt jste si pro Naďu přál?
Plánoval jste tu vraždu dopředu?
Nebo byla improvizovaná?
Nebo vám poradili kamarádi, jak na to?
Zabil jste svou ženu, chápete to?
Zavři tu hubu!
Nic o nás nevíš!
Nemáš žádný srdce! Seš jen hysterka!
Nikdy jsem se Nadi nedotkl!
Ochranka!
Pusťte mě!
Pravda umí být velmi krutá.
A my před ní můžeme zavírat oči.
Nebo můžeme zaplatit vysokou cenu.
Jaká je tedy cena pravdy?
Možná mám zlomenou ruku.
Bolí tě?
Jo, tvrdě jsem na ni dopadla.
Zítra běž k doktorovi.
Nejsi moje matka.
Jsem tvoje matka, zítra tě objednám.
Probereme to potom.
Koukni na můj obličej. Co tam mám napsat?
No... cena pravdy.
No jasně!
Tolik krve!
Čím víc krve...
Tím víc lajků.
Ahoj.
Miluju tvoje ramena!
Jestli chceš sex, tak mě nebuď!
Vstávej, mám jen 20 minut.
Děláš si srandu? Přišla jsem včera pozdě v noci a mám rozbitej nos.
O tom si promluvíme potom.
Vyhoň si ho do skleničky
a já to pak vypiju. Slibuju.
Máme dohodu.
Bože, ty seš tak nudnej!
Zvedni zadek.
Víš, že to zvyšuje šanci.
Nemáš teplotu?
Je ti dobře?
Jdu do televize hasit problémy z té tvé včerejší show.
Ten tvůj obličej je všude.
Lehněte si!
Je to nutné? Dělali mi krevní testy,
díval se na to doktor a zlomená není.
Je mi líto, ale je to nutné. Lehněte si a stáhněte si rukáv.
Na CT máte nějaké změny,
které vyžadují další vyšetření
a odběr materiálu z kosti na rozbor.
Jste alergická na lokální anestetika?
-Myslím, že ne. -Teď dostanete injekci.
-Bolí to? -Je to téměř bezbolestný zákrok.
Míťo, co je? Je to jen injekce.
Možná to bude trochu štípat.
Dobrý.
-Ať si z toho necvrkneš do kalhot. -Nech toho.
Dobrý?
Teď počkáme, až anestetikum začne působit.
-Jsi v pořádku? -Já?
Jo, jsem.
Cítíte, jak se vás dotýkám?
Začneme pomalu, když to bude nepříjemné, řekněte.
Vydržte to chviličku.
Nikomu to neříkej, zvládnu to sama.
Nechci riskovat svou show.
Od školy ses nezměnila.
Máš vážnou diagnózu.
Akutní sarkom druhého stadia.
Sama to nezvládneš. Musíme to říct Andrijovi.
Přestaň!
Sedni si!
Dobře, co s tím mám dělat?
Copak umřu?
Nejsi u zubaře a nemáš rýmu.
Musíš chtít žít,
pak tu budeme tři: ty, já a Bůh.
Víš, léčba rakoviny je hrozně dlouhá a složitá.
Nejdřív chemo...
Jestli se tak bojíš o práci, Andrijovi nic neřeknu.
Ale ty uděláš všechno, co ti řeknu.
Rakovina je boj s časem. A my musíme tentokrát vyhrát.
Takže nejdřív chemo.
Budeš na kapačkách čtyři dny v kuse, zítra začneme.
Ne, ne, ne, zítra nemůžu.
Začneme příští týden.
Sokolovová, děláš si srandu?
I-e-a-o-u-i.
I-i-i-i-i.
E-e-e!
A-a-a-a-a!
Některé matky by raději neměly rodit, nemyslíte?
Měla jsem nějaké problémy,
myslím takovou maličkost.
Maličkost?
Maličkost zvanou bipolární porucha?
Ano, ale teď se léčím.
Doktoři říkají, že se to pozitivně vyvíjí, a já...
Mám právo vidět svého syna.
Poté, co jste ho bila? Ignorovala jste ho,
nikdy jste své dítě neobjala, nevzala jste ho do náruče.
Proč jste ho vůbec porodila?
Abyste šla do televize a řekla,
že jste matka?
Co mu můžete dát? Zdá se vám to dospělé?
Unést dítě, když jste bipolární?
Možná někde leží mrtvý?
Proč to děláte?
Cítíte se pak lépe?
Měl vás někdo někdy rád?
Můžu?
Na chvíli si tady sednu.
Co je s tebou?
Chemo.
Pokud je to tvoje první, tak je to v pohodě.
Proč jsi ve vaně?
Doktoři mě odepsali už před dvěma lety.
Chemo na mě nezabírá, jsem tak nějak odolnej.
Kupuju si něco načerno a jedna sestra
mi to v noci píchá.
Je to nelegální, ale levný.
A co máš?
Lymfom, chceš ho vidět?
Ne.
Co to je?
Den smrti.
V ten den umřeš?
No, já bych neměl zemřít vůbec.
Jsem Anton Nesmrtelný. Smrt je moje přítelkyně.
Smrt? Nemohl sis najít skutečnou holku?
Jenom smrt je v tomhle životě živá a skutečná.
To jo.
Jak se jmenuješ?
Jak to myslíš?
Normálně, jak se jmenuješ?
Nina Sokolovová.
Ty se nedíváš na televizi?
Ty jsi nějaká televizní hvězda nebo co?
Naser si.
Počkej!
Pusť mě!
Pojď si zakouřit.
Ne, z trávy je mi špatně.
Už je ti špatně. Ne? Ta tráva ti pomůže.
Vážně.
Ty se mě bojíš?
Ničeho se nebojím.
Tak se uvolni.
Dinosauři měli rakovinu.
Co tím myslíš?
V jejich kostech našli červený achát.
Achát?
Vědci zjistili, že to byla rakovina kostí. A až zemřeš,
tak z tebe bude za milion let achátová kostra.
Opatrně.
Mášo!
Ahoj!
Seznamte se, to je Nina Sokolovová. Nino, to je Máša.
Nataša, Kolja.
Ahoj!
Máša je v remisi,
vede podpůrnou skupinu.
Boďo, to myslíš vážně?
Měla bys sem chodit.
Vážně, přijď k nám, tady je to v pohodě.
Nemáme pravidla, nikdo nikomu nešťourá do duše, jen si povídáme.
Kromě toho ti zaručujeme anonymitu,
pokud budeš potřebovat.
Jako že každej může dostat rakovinu, jo? Cítíš se pak líp?
Cítíš, když o tom mluvíš.
Nebudu nikomu utírat slzy. Vaše sekta mě nezajímá.
Zavolám si taxíka.
Zbavte se nízkých vibrací!
Koneckonců, co se děje venku, se děje také uvnitř.
Především vaše jídlo. Měli byste mít ve svém jídelníčku více zeleného.
Zelený hrášek, zelené listy salátu, zelená brokolice...
Čím víc zeleného jíte, tím víc toxinů a negativity z vašeho života odchází.
Zbavte se veškeré negativity. Myšlenky a emoce jsou hmotné.
Pokud vám něco dlouho nevyhovuje,
je čas se toho zbavit.
Ukliďte si byt.
Čistota kolem znamená čistotu uvnitř.
Máte jenom sebe a vesmír vás miluje.
Ahoj!
Jsem děsně utahanej.
Jaká byla služební cesta?
V pohodě.
My máme něco s ledničkou?
Hele, ty americké sitcomy
se netočí s publikem, ne?
Jak se přesouvají z místa na místo?
Nino, kde je všechno jídlo?
Koupila jsem ho, v ledničce.
Ne, tam je jenom tráva.
Měl bys jíst hodně zeleného,
zelené odstraňuje z těla toxiny.
Zelený hrášek, zelený salát, zelená brokolice.
Kanál si na tebe stěžuje,
víš o tom?
Nino, na účtu nám chybí nějaké peníze.
Nechceš mi něco vysvětlit?
Vzala jsem ty peníze pro mámu. Vrátím je ze svých honorářů. Jo?
-Pro mámu? -Jo.
Proč seš tak naštvanej?
Uděláme to takhle: nádech na sedm, výdech na sedm.
Čisté vibrace.
Čisté vibrace?
Poslyš, vedení mi měsíc zatápí kvůli té "Ceně pravdy".
A jak ses měla ty?
Skvěle.
Dobrý?
S Andrejem musíte být velmi šťastní.
Dítě je taková radost, moc vám to přeju.
Pořád jenom natáčíte. Ale to není to pravé štěstí...
Teď si myslíte, že je to hrůza,
ale tohle jsou nejkrásnější dny vašeho života.
To malinké bude pořád s vámi
a bude na vás volat: "Mami!"
Jdi do prdele!
Cože?
Jdi do prdele!
Vypadni odsud! Opravdový štěstí, jdi do prdele!
Co se stalo?
Cos jí to udělala?
Je děsně otravná, vyhoď ji!
Hej, moje Lucky Girl, tohle už se mi nelíbí.
Nino, co jsi to udělala? Co je to za Monu Lisu?
Baví tě pořád všechny vyhazovat?
Brzo nám tady nezůstanou žádný stylistky.
Co je s tebou? Co se děje?
Jsi moje holka, můj talent.
Jsi moje Lucky Girl.
Co se děje?
Nino, co se s tebou děje?
Co je s tebou?
Pamatuješ na ty testy, co mi dělali?
Ne!
Ne. Ne, ne, ne.
Je to rak.
Nezrušíme vysílání?
V žádným případě!
Já jen, že jsou všichni tak otravní a mně je pořád špatně...
A mám pod kůží jakoby mravence,
takové křeče.
Nemůžu spát.
Všechno bude v pořádku.
Samozřejmě.
Nemáš nějakou trávu?
Sakra, jen koks.
Tak to ne.
Stačí! Jdeme.
Trochu to ztlumte, jen trochu.
Ukažte mi záběr zblízka!
Říkám zblízka!
Nino, jsi v pořádku?
Seš zelená. Maskérka!
Podívej, tvoje hvězda je zelená.
Je ti dobře?
Kafe! Děvčata, doneste kafe!
Alino, kafe pro Ninu!
Můžeš pracovat?
Jo, jasně.
Měníme teplotu světla.
Pojď dál. Počkej tady.
Nedělej hluk, potichu!
Zuju si boty a půjdeme spolu...
Ahoj!
Půjdeme spolu, tak se seznam s Andrijem!
Andriji, to je...
Sakra! Nino, vyblila ses mi na boty!
Můžu je taky pochcat.
Kde ses tak ožrala?
Nečum!
Chci, aby hudba byla tragická a bolestná, smutná,
aby se všichni, aby se všichni trápili, taková...
Je ti zima, ať jsi s kým chceš, ať jsi s kým chceš, je ti zima,
ať jsi s kým chceš.
Pij! Pij, pij, pij, pij!
A nezapomeň mě spálit
a můj popel rozsypat nad oceánem,
ne na zasraným Dněpru, ale nad oceánem,
a ať tam pláče racek.
A fjordy!
To je tak tragický! Všichni pláčou!
Kdo všichni?
Musím pozvat lidi, musím je hned pozvat.
Určitě pozveme Mítinku,
pozveme ředitele kanálu, to musíme, musíme.
Stylistku.
Nepamatuješ si jméno stylistky?
No...
Víš co, nechoď,
na svým pohřbu tě nechci.
Ať všechno zařídí Míťa, ten jedinej mě má opravdu rád.
Už jsi skončila?
Jo!
Víš, lidi s takovou povahou, jako máš ty,
umírají jako poslední.
Už jsi skončil?
Jo, jdu spát.
Mám rakovinu.
Tak leda filcky!
To je taky možnost.
Jakýho raka?
Ty tvoje triky už mě serou!
Kostí.
Osteosarkom, druhé stádium.
Takhle sis to nepředstavoval?
Budu mít vlastní pořad, budeme mít děti a teď...
Kde? Kdy?
No, asi před měsícem jsem dostala výsledky testů.
Šla jsem za Maksymčukem.
On to ví?
Jo, požádala jsem ho, aby to nikomu neříkal.
Proč?
Proč jsi mi to neřekla?
O čem to tu mluvíme?
Myslel jsem, že máš milence.
Co je na tom k smíchu?
Všechno je k smíchu. Ty jsi směšnej, já jsem směšná.
Mám směšnýho milence.
A píchá fakt legračně.
Pusť mě!
Dinosauři měli rakovinu, hajzle!
Velociraptor! Brontosaurus!
Moje nohy jsou z achátu, moje srdce je z achátu!
Pusť mě!
Nedělej povyk! Nemáš srdce!
Je mi zima.
Jo, přesně tuhle.
Takže tuhle?
Jo, jo.
Ahoj!
-Ahoj! -Ahoj!
Jsem Nina Sokolovová a jsem alkoholička.
Tak to tu děláte?
Tak jsem přišla.
Tak si sedni!
Můžu si taky dát víno?
Myslím, že během chemo se pít nesmí.
-Ale ty piješ, ne? -Je to džus.
No, ale máte víno, ne? Dala bych si víno.
No dobře.
Naliju ti víno.
Můžu se na něco zeptat?
Jasně.
Už tři dny nechodím na chemoterapii. A je mi čím dál hůř.
Myslíš, že udělali chybu? Nevím, třeba...
Ne, to je normální. Třetí den jsi nejvíc omámená,
pak to odezní a po 21 dnech se musíš k chemo vrátit.
Máš to taky tak?
Další čtyři dny chemo.
A kolikrát?
-No, u každého je to jiné. -Kolik jsi jich měla?
32.
Jak ses z toho vůbec dostala?
No, prostě jsem chtěla žít.
Přeju ti to samý.
-Ahoj, podívejte, koho vedu! -Antošo!
-Už jsem tady, holky! -Ráda tě vidím.
Jak se máš?
-Antošo! -Super!
Udělejte místo.
Připijme si na Antona!
Žij navždy!
To bylo moje víno.
Už tak dlouho jsem chtěla pít opravdové víno!
Pij, stejně si už po tobě nedám!
Promiň, prosím, promiň.
Proč seš tak zlá?
Co tu děláte?
Myslela jsem, že máte podpůrnou skupinu a mluvíte o rakovině.
A vy pořádáte večírky?
To se tak bojíte skutečnosti?
Bojíme se podívat pravdě do očí? Možná se ty bojíš podívat pravdě do očí.
Chceš mluvit o rakovině?
Tak si o ní promluvíme!
Bliješ a bojíš se, že umřeš.
Doktoři jsou blbci, všichni se na tebe vykašlali, nemáš prachy.
-Co ještě? -Zácpa.
-Jo, slepují se ti řasy. -Jako Nataši.
A vypadají ti vlasy.
Slavíme tu můj den smrti.
Měl jsem umřít už před dvěma lety.
-Já vám přečtu svoje básně. -Natašo!
Do toho!
-Koljo, radši pusť hudbu! -Zatancujeme si!
Pojďme trsat, Antošo!
Antošo, pojď sem!
Hlavně se uklidni!
To myslíte vážně! To jste se zbláznili!
Takže víno není dovoleno, ale tohle ano?
Kdo říkal, že ano?
Je tu volno?
Myslím to křeslo. Nejsi tu s kamarádkou?
Dělám si legraci, tohle není autobus, aby tady bylo obsazeno.
Natašo, nestraš lidi.
Nikolajevno, to je moje kámoška, že?
Já?
Zlatíčko, teď zaberou antiemetika,
všechno bude v pořádku.
Teď si lehněte a odpočívejte.
Nezabere to, ale pomůže ti kola.
Ne, ne, ne!
Dej mi ji.
A to je tvůj muž?
Jo.
Máš štěstí. To tě fakt miluje.
Víš, doktoři mi řekli, že dokud budu mít peníze, budu žít.
Tak můj manžel začal pracovat jako řidič kamionu.
Neviděla jsem ho několik měsíců.
Víš, jsem spolu od desáté třídy.
Tolik mi chybí!
Brzy se vrátí a pojedeme do Paříže!
Do Paříže!
Můžu mít otázku?
Kdo tě takhle obléká?
Co tím myslíš?
No, jsi taková...
barevná.
Cítíš tady ten pach?
Jako v márnici. Páchne to tu jako smrt.
Na každou chemo se oblékám do svátečního.
Proč bych se měla chovat, jako bych už byla mrtvá?
Je to větší zábava pro mě i pro lidi.
Poslyš, omlouvám se za tu věc s tím vínem.
Zapomeň na to.
Víš, dřív jsem pracovala a vařila pro dělníky na trhu.
A když pak zjistili, že mám rakovinu,
dostali strach a přestali si u mě objednávat.
Tehdy jsem si samozřejmě dělala velký starosti.
Ale teď na něco takovýho nemám čas.
Neboj, to se děje každýmu.
Zase ti narostou.
Taky mi chybí vlasy.
Dokonce jsem o nich napsala báseň. Poslouchej!
Já a pampeliška.
Ona má svůj život, já mám svůj.
Máme ale něco společného.
Po chemu mi vypadaly vlasy. Možná je to s nimi podobné.
Stejně jako ony, bez tíže.
Včera byly žluté,
a dneska zmar
nebo bílá bolest.
A let do neznáma,
je to ale jejich osud,
nevyhnutelný.
Ne, já jen truchlím.
Nejsme si vůbec podobní.
To se mi musí zdát.
Pardon, jdu pozdě.
Co to je?
Moje Lucky Girl.
Jak se ti líbí tvé nové alter ego?
Nino, jsem vaše fanynka,
jsem moc ráda, že jste mohla přijít,
řekli mi, že jste nemocná,
ale je to pro mě velká čest.
Co je to za cirkus?
Andrij ti nic neřekl? Měl tě varovat.
Vstávej, kotě, vstávej! Jdeme ven!
-Zmiz! -Nino!
Je to moje show!
Moje!
Světlo!
Máš tu nemoc na "r".
Nemoc na "r"?
To je rak.
Ne kapavka, ne chřipka,
ale zasraná rakovina! Není to nakažlivý!
Řekni to.
No tak, no tak, řekni to,
rak, rak.
Jednoduchý slovo.
Řekneme to spolu. Rak!
Rozumíš?
Rak! Sakra, prostě rakovina!
Nino!
Zlato, prosím, běž domů.
Co?
Uzdravíš se a vrátíš se,
všichni ti přejeme uzdravení.
Na.
To ty?
Všem jsi to řekl?
Udělal jsem to pro tebe.
Díky té tvé nemoci máme publicitu
a ty se vrátíš jako královna.
Nino, no tak.
Jsi moje Lucky Girl.
Smaž se v pekle!
To byl tvůj nápad?
Ne, nebyl, ale podpořil jsem ho.
Jasně, poser mi život, miláčku, co?
Ty víš, že mám pravdu.
Nech toho a pojďme na večeři.
Musíš se soustředit na svou léčbu.
Kam to jdeš?
K mámě.
-K mámě? -Jo.
Kam? Na hřbitov?
Víš, že ses mě nikdy nezeptal, jak se cítím?
Věděls to.
A teď mi bereš život.
A já? Jsem v tvém životě?
Nechoď, prosím tě, nechoď!
Buď trpělivá.
Vrátím tě zpátky do práce.
Nemiluju tě.
Já vím.
Jde o patologickou zlomeninu.
Potřebujeme urgentní exartikulaci, připravte sál.
Co je?
Prosil jsem, ať si dáš pozor.
Promiň.
Řekni, co máme udělat, a my to uděláme.
Z té zlomeniny se rakovinné buňky dostaly do krve,
do měkkých tkání, do krve. Jsou úplně všude.
Co potřebuješ, peníze? To není problém.
Je tu o záchranu života.
Boděčku, ty mě zachráníš, že jo?
Boďo! Boďo jsi tady?
Neboj, jsem tady.
Co teď?
Teď usneš a všechno bude v pořádku.
Jste připravená usnout?
Teď se vám bude trochu točit hlava. Můžete zavřít oči.
Co to je?
Kde je?
Moje ruka?
Ruku už nemáte.
Je tam obvaz a pod ním rána,
brzy se zahojí.
Za dva týdny odstraníme stehy.
Tu ruku cítím.
Můžu hýbat prsty.
Počkejte, vydržte.
To nejde.
Co nejde?
Sestra říká, že se to rychle hojí.
Nino, podívej se doprava.
Co tam je?
Nino, podívej se doprava.
Jak se máš? A co ostatní?
Uděláme to samy, děkujeme.
Mášo, co to děláš?
Nino, buď se tomu postavíš čelem, nebo tě to semele.
Nebudeš tu mít pořád někoho, kdo ti bude utírat tvůj hvězdnej zadek.
Musíš to dělat sama. A podívej se doprava, Nino!
Dobře. Tak budu smrdět.
Žádná ruka, žádná odměna.
Jsi jako hnusná, tlustá striptérka. Přeháníš to.
Co přeháním?
Říkalas, že máš ruku v pořádku.
Tak ji použij, umyj se. Sama.
Dělej, sama.
No tak, dělej.
Dělej, sama.
To dáš!
Jsi si jistá?
Dobře.
Vydrž to, zlato. Víš, že tě miluju.
Natašo!
Proboha!
Antone, dej mi to.
I s donáškou.
Nemusíte se zouvat.
Kuchyně je tam?
Jo.
Musím si sednout.
Cvrnk!
Myslela jsem, že žiješ jako princezna.
Ukaž, pomůžu ti.
Děkuju.
Ty jsi ta malá?
Ta je ale roztomilá.
Koukejte, jak je krásná!
Budoucí hvězda.
-Vypadá jako kluk, ne? -Možná.
Hele, Nino, všechno jsme ti nachystali,
tak půjdeme asi domů.
Můžete ještě zůstat?
Co to je?
Koukni!
Co děláte?
Je to legrační, no tak!
Všichni jsme to zažili.
Líbí se mi tvoje vlasy. Máš skvělý tvar lebky.
Prosím!
Dej mi ještě.
Jestli se stydíš, můžeme ti nechat kousek a můžeš si to takhle zakrýt.
Nebude to vidět.
-Ještě tady. -Strašně krásná.
Jako klaun v důchodu.
No tak! Vážně?
Je to dobrý.
Hele, tady si můžeš nechat udělat tetování, ne?
-V klidu. -Jaký tetování?
Žádný kydy, kňourání, předvádění se.
To už jsem si zapamatovala, díky.
Princezno, podívej!
To jsi ty.
A tohle...
jsme my.
My tě chráníme.
Všechno bude v pořádku.
Opravdu.
Jsi k popukání!
Fotku!
Úžasný záběry, budeš je ukazovat vnoučatům.
Jo!
Klid, klid!
Teď vážně!
Nejsem vidět.
Stoupni si výš.
Tak co, jsi v pořádku?
Jo, jasně.
Dej si taky.
-Já to vůbec nechci. -Dělej!
-Hned to bude. -Buď opatrná.
Hlavně nepij vodu.
-To jako vážně? -Budeš lítat, uvidíš.
Drž to v sobě, drž to v sobě.
Co se děje?
Nefunguje to.
Natašo!
Kdo je ta krásná žena?
To je moje matka.
Umřela.
Před rokem.
Nikomu jsem to neřekla.
Nádhera, lidi!
Hele, to musíme vyzkoušet.
Hej, má někdo zrcadlo?
Na co?
Slíbila jsem ti hvězdný život.
Co mám dělat?
Sakra, Nino, vždyť máme raka a všechno kolem.
To je poslední dárek od Mitěnky.
Máš starou kartu?
Jdeme soutěžit.
Nadechni se nosem.
Počkej.
Antone, dáš si?
Ne, nedám.
Nedá si.
Nikdo si nedá.
Sakra, Mášo, uklidni se!
Nejsi to ty, koho vyhodili z práce, kdo je plešatej,
bez ruky a s bláznivejma kámošema.
Mášo!
Co to děláš?
Nino, pojď sem!
Antone, pojď za mnou.
My taky nejsme rozmazlení, život je těžkej pro všechny.
Nejseš jediná, kdo něco ztratil.
Proč se pořád lituješ?
Měla jsem život, a teď už nemám nic.
Snažím se na to zvyknout,
kamarádit se s váma, něco dělat.
Ty se s náma snažíš kamarádit?
Hele, lidi, Nina se s náma prej snaží kamarádit.
Mášo, nechytej mě za slovo.
To ti nejsme dost dobří?
Natašo!
Natáhla celou tu lajnu?
Jo, natáhla. Zvedněte ji.
Sakra, Natašo!
Volám sanitku.
Víš co, jdi do hajzlu s tím svým slavným životem!
Už jdu!
I-E-A-O-U-I!
Nino, jak se cítíš?
Plešatá a bez ruky.
A jak se ti tady líbí?
Je mi trochu zima.
Proč jsi nikomu neřekla o smrti své matky, Nino?
Prostě to nezvládám.
Mám strach.
Víš to jistě?
Přestaňte!
Nino!
Standardní chemoterapie nezabrala.
Sokolko, slyšíš mě?
Chemo nezabrala.
Nino, poslouchej.
Doktore?
Ano?
Jak to?
Nezabralo?
Cos říkal? Říkals, že všechno bude v pořádku?
Jsi doktor na hovno!
Kontaktoval jsem kolegy ze zahraničí.
Existuje experimentální léčba.
Je ale velmi agresivní a toxická.
Vzhledem k předchozí chemo by to její srdce nemuselo přežít.
Je to ale šance.
Co?
Chceš říct,
že...
Nino!
Pamatuješ si, co jsem ti řekl, když jsi za mnou přišla poprvé?
Musíš chtít žít.
Pak budeme...
Tři?
Jo, tři!
Je s námi Bůh,
nebo vesmír?
Ale rakovinných buněk je pořád víc, ne?
Nikdo nechce zemřít,
ale i tak to někdy nevyjde.
Nino!
Nino, Nino, Nino!
Jsem Nina Sokolovová
a v naší dnešní talk show
s Ninou
budeme mluvit o rakovině.
A o tom, jak jsem na ni zemřela.
Ahoj, co tu děláte?
-Ahoj. -Natašo, natáhni to!
Právě se stěhujeme, tak tě nepozvu, aby sis sedla.
Nechci si sednout, přišla jsem se omluvit.
Za co se omlouváš?
Jsem děsná kámoška.
Nataše bylo kvůli mně špatně.
Nataša je dospělá, je za sebe zodpovědná.
A ty seš jako vlak řítící se do pekla.
Neléčíš se, nic neděláš, jen se zabíjíš.
Mášo!
Máš pravdu, jsem vlak řítící se do pekla.
Celý život.
Je to moje oblíbená trasa.
Opravdu se chci změnit, opravdu.
Jen nevím jak.
Vidíš, stojím tady a vzdávám se.
Tak na to ale musíš zůstat naživu, to musíš být živá.
Promiň, já...
Co ty? Šňupla sis koks?
To není vtipný, Antone.
Já se taky nesměju. Měj se hezky, princezno.
Antone, jsi v pořádku?
Jo, všechno je bezvadný,
jen léky jsou drsný. A tak to má být.
Půjdu za ním, jo?
To všechno je tvoje?
Jo.
Nádherný.
Máma před dvěma lety prodala byt, aby mi zaplatila léčbu.
Kámoši mi dovolili zůstat tady, když je klub zavřenej.
Antone? Jak ti je?
Nesehnal jsi peníze na léky?
To jsem v té tvé show?
Poslouchej, dám ti peníze na léky, jo?
Smrti dávám jen to, co jsem si vydělal.
Antone, přestaň s těma blbostma.
Moje matka nemá nikoho jinýho než mě.
Až umřu, chtěl bych jí něco odkázat.
Takže už žádný plýtvání penězma.
Ale ty jsi nesmrtelný, Antone. Slyšíš mě? Musíš žít.
Proč?
Já...
Nevím.
Musíš být naživu, aby ses mohl vzdát. Pamatuješ?
Jsi moc krásná...
Dnes je to únava,
nebo bílá bolest.
Je to snad stav beztíže, nebo boží trest.
Celej internet je plnej haterů.
Píšou, že jsme somráci a nevypadáme nemocní.
Ale vybrali jsme skoro 30 táců.
Třicet táců? Je to dost?
A víš, kdo koupil moji báseň?
Ne?
Natašo?
To jsem byla já.
Nino, řekni mi upřímně,
moje básně jsou děsný, že?
Mlč! Pro lásku boží, prosím tě! Nino! Antone, řekni jí to!
Nino, nech toho.
Tvoje básně nejsou kdo ví co, ale mně se líbí.
Vážně?
Čestný slovo.
Děkuju.
Pojďme se všichni obejmout.
Obejmout?
Bože, to je doják!
Pojď k nám.
Hlavně pozor! Pozor!
Dobře, jdeme na další položku,
a to je skica tetování od našeho Antona,
je to neuvěřitelný tatér.
Tuto skicu, portrét plešaté ženy,
si koupil hudebník Valerij Charčišin.
Valeriji, pojď prosím k nám.
Jsem nadšený, protože to bude moje první tetování,
a hned takové krásné,
ne nahé, ale oholené ženy.
Ano.
Je ti hodně podobná.
Je ti hodně podobná!
Kreslil jste podle skutečnosti?
Jo, z hlavy.
Podobá se robotovi Sofii.
Možná se mi to pomíchalo, ale hodně se jí podobá.
Dobře, můžete se domluvit na to tetování.
Vážení přátelé, ráda bych vám připomněla,
že naše dnešní aukce je na podporu našeho kamaráda Antona Nesmrtelného
a všechny peníze, které se zde vyberou,
půjdou na jeho léčbu. Proto jsme všem přítomným moc vděční.
I já se do aukce zapojila a koupila jednu položku, báseň od Nataši.
Nataša tu s námi ještě není,
zdá se, že má zpoždění,
ale určitě přijde a zarecituje nám tu báseň,
protože jsem za ni zaplatila a chci to vidět.
A poslední položka, která je velmi důležitá,
je upřímný rozhovor s naší hvězdou Ninou Sokolovou.
To je moje.
Tak, myslím, že máte právo položit první otázku.
Mášo!
Promiň, zemřela.
Nino!
Počkej.
Je to děsnej jed.
Obrátí tě to naruby.
Nechápu,
k čemu to všechno je, když to nefunguje...
Nebylo to pro mě,
ale pro vás.
Prý, udělali jsme, co jsme mohli,
napumpovali jsme ji kyselinou a jaderným palivem až po uši,
ale stejně umřela!
Ale odvedli jsme dobrou práci!
Jo, všichni jste borci!
Zachraňujete životy a já jsem ten šmejd,
co vám to kazí!
A zachránili jste Natašu?
Hm?
Jaká je šance přežití, doktore Bohdane?
Řekni nám to pro naši večerní show.
Celý zasraný zemi!
Máš děsnou povahu,
není možný tě milovat!
Myslíš, že je to s tebou jednoduchý?
A to nemyslím to, jaká seš teď.
Teď seš zasraná Nina Viktorovna Hrozná.
Myslím to, co bylo předtím.
Byla jsi předtím fajn?
Tak mi to nedělej, aspoň ne takhle.
Alespoň ne dobrovolně.
Já tu nechci stát
a všem říkat, že jsi mrtvá.
Já to prostě nemůžu udělat.
Tak se vzpamatuj! Prosím, vzpamatuj se!
Nemůžu, prostě nemůžu.
Nataša věděla všechno.
Věděla, že je konec, ale bojovala do poslední chvíle.
A víš proč?
Chtěla jet s manželem do Paříže.
Chtěla žít.
Ale neměla šanci, a ty ji máš.
A je mi moc líto, že teď není na tvém místě.
Pokud se nechceš léčit...
je to tvoje právo pacientky.
Tak běž a umři.
Opravdu to chcete udělat?
Ne, opravdu nechci.
Já to rozhodně nechci.
Ale udělám to.
České titulky Anna Jančíková S PRO ALFA CZ, a.s. 2023