Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
SRETNICA
Nemoj brisati. -Napisat ću ti opet.
Samo ne diraj. -Zaboravili smo bradavice.
Oprostite, nova je.
Kako je naš gost?
Psiholog ga već priprema.
Sud nema dokaza
da je riječ o ubojstvu.
Nema dokaza, to je to.
Žena mu je stalno bila bolesna, a on ju je izvodio na hladnoću.
Možeš li zamisliti? Budala.
Ako sud nema dokaze, onda ih mi moramo naći.
Imam ideju.
Naša uprava ne voli iznenađenja.
Ali ja ih volim, to je važno. -Vrlo su zadovoljni vama. Sviđa li vam se?
Spremna sam.
Čekaj.
Bradavice.
Mitja.
Daj joj otkaz. -Naravno.
Daj mi papire.
Jesi li spremna? Rasturi! -Drukčije ne može biti.
Ja sam Sretnica.
SRETNICA
Pušili ste i pili dok vam je žena ležala bolesna?
Da, pio sam... -Koliko ste pili? -Zašto?
Pogledajte ga, izgleda kao neandertalac!
Jednostavno recite jeste li pili i koliko.
Da, pio sam. Popravljanje brodova nije lak posao.
Teško je, morate razumjeti.
Morao sam se tu i tamo opustiti. -Tu i tamo?
Da, tu i tamo.
Razumijem. Teško je skrbiti se za ženu prikovanu za krevet.
Pogotovo na barki, na kojoj su loši uvjeti.
Usput, zašto živite na barki? -Priča je sljedeća.
Od djetinjstva sanjam o tome da imam vlastiti brod... -Snovi...
Da... Tvornica je prodavala barku.
Prodali smo stan i kupili barku. -Jesam li dobro razumjela?
Prodali ste ženin stan? -Da, liječnici su rekli da Nadji treba svježega zraka.
Da se brže oporavi. -Da.
Jedno je živjeti unutra, a drugo na svježem zraku.
I ja imam dušu. -Dušu! Valentine, recite nam.
Gdje vam je bila duša kad ste izbacili Nadju van na -15 stupnjeva?
Zar vam je nije bilo žao? Jeste li željeli najbolju smrt za Nadju?
Bezbolnu? Jeste li isplanirali ubojstvo ili se dogodilo spontano?
Ili su vam prijatelji rekli kako da to učinite?
Ubili ste svoju ženu, je li vam to jasno? -Začepi!
Ne znaš ništa o nama! Kujo bešćutna!
Nisam ni taknuo Nadju! Pustite me! -Osiguranje! Zovite policiju!
Istina je katkad vrlo okrutna.
Možemo zažmiriti i pretvarati se da je ne vidimo ili platiti visoku cijenu.
"Je li to cijena istine?"
Kao da sam slomila ruku. -Boli li te?
Da, udarila sam se. -Sutra moraš ići liječniku. -Prestani, nisi mi mama.
Jesam. Zakazat ću ti pregled sutra. -Razgovarat ćemo poslije.
Pogledaj ovu fotografiju. Što da napišem?
Pa... Cijena istine. -Pa da! -Pogledaj koliko krvi.
Koliko krvi... -Više krvi... -Više sviđanja...
Dobro jutro.
Obožavam tvoja ramena.
Ako me budeš jebao, ne budi me. -Ustani, imam još 20 minuta.
Šališ se? Došla sam kući vrlo kasno. I nos mi je ranjen.
Poslije ćemo o tome.
Slušaj, masturbiraj u čašu, a ja ću to poslije unijeti u sebe. Obećavam.
Hej... Dogovorili smo se.
Baš si dosadan.
Podigni noge.
Znaš kako kažu, to povećava šansu.
Vruća si. Jesi li dobro?
Idem se pozabaviti tvojom sinoćnjom emisijom.
Svi govore o tvojem licu... -Nina, molim vas, lezite.
Je li ovo nužno? Išla sam na analizu krvi, a ruka mi nije slomljena.
Da, u vašem je slučaju nužno. Lezite i skinite rukav, molim vas.
Ima nekih promjena u strukturi kosti. Potrebna su dodatna testiranja.
Jeste li alergični na neku vrstu anestezije? -Mislim da nisam.
Evo male injekcije. -Boli li? -Ovo je gotovo bezbolna procedura.
Mitja, daj, nije to ništa. -Može bude malo peckalo.
Nemoj se usrati u gaće.
Pričekat ćemo da anestezija počne djelovati.
Jesi li dobro? -Da.
Onako. -Osjećate li išta kad vas ovdje dotaknem?
Započet ćemo. Ako vas bude boljelo, slobodno recite.
Hajde, izdržite.
Nemoj nikomu ništa reći, mogu to sama riješiti.
A i ne želim riskirati svoju emisiju.
Nisi se nimalo promijenila od školskih dana.
Ali ovo je vrlo ozbiljna dijagnoza.
Osteosarkom, drugi stadij. Ne možeš sama. Moraš reći Andriju.
Prestani. Sjedni.
Dobro.
Što moram učiniti? Neću umrijeti, zar ne?
Nisi kod zubara, nisi samo prehlađena.
Moraš biti voljna živjeti. Tada će nas biti troje.
Znaš... Liječenje raka dug je i kompleksan proces.
Prvi je korak kemoterapija.
Neću reći ništa Andriju.
Ali moraš učiniti sve što kažem.
Rak je utrka s vremenom. I moramo pobijediti.
Dakle... Započet ćemo s kemoterapijom.
Trajat će četiri dana, počinjemo sutra.
Ne, ne mogu sutra. Počnimo idući tjedan.
Sokil, zezaš li me?
Neke majke nisu trebale rađati. Slažete li se?
Imala sam nekih problema...
Bilo je nekih nijansi. -Nijansi? Mala nijansa zvana bipolarni poremećaj.
Da, ali liječim se.
Liječnici su potvrdili da mi je bolje i...
Imam pravo vidjeti svojeg sina. -Nakon što ste ga tukli i ignorirali?
Nijednom ga niste zagrlili ili držali u naručju.
Zašto ste ga rodili? Da se pojavljujete na TV-u govoreći da ste majka?
Što mu možete dati? Baš je zrelo od vas što bipolarni otimate dijete!
Možda leži negdje mrtav.
Zašto... ovo radite?
Osjećate li se bolje?
Zar vas nitko nije volio?
Mogu li?
Sjedit ću malo ovdje.
Što ti je?
Kemoterapija. -Uvijek je tako nakon nje. Je li ti ovo prvi put?
Da. Zašto si u kadi?
Liječnici su me otpisali prije dvije godine.
Na mene kemoterapija ne djeluje, otporan sam tip.
Kupujem ilegalan lijek i ubrizgavam si ga noću, pomaže mi medicinska sestra.
A koji rak imaš? -Limfom. Želiš li vidjeti? -Ne.
Što je to?
Dan smrti.
Umrijet ćeš na taj dan?
Teoretski, uopće neću umrijeti.
Ja sam Anton Besmrtni. Smrt je moja djevojka.
Smrt?
Nisi mogao naći živu djevojku? -Smrt je jedino što je zapravo živo.
Da...
Kako se zoveš?
U kojem smislu? -U normalnom. Kako se zoveš?
Nina Sokil.
Zar ne gledaš televiziju?
Ti si neka TV princeza?
Ma jebi se.
Čekaj.
Pusti me.
Pušit ćemo. -Ne, od trave mi bude muka.
Ali već ti je muka.
Trava će pomoći.
Ozbiljno. Hajde.
Što si ti?
Bojiš li me se?
Ničega se ne bojim. -Onda se opusti.
Znaš li da su i dinosauri bolovali od raka?
Kako to misliš?
Znanstvenici su im u kostima pronašli crveni ahat.
Ahat?
Dokazali su da je to rak kostiju.
A kad umreš, za milijun ćeš se godina pretvoriti u kostur od ahata.
Oprezno.
Maša!
Upoznaj Ninu Sokil.
Nina, ovo je Maša. Nataša, Kolja. -Bok!
Maša je u remisiji, vodi grupu za potporu pacijentima.
Bodja, ozbiljno? -Trebala bi dolaziti ovamo.
Dođi, pridruži nam se. Lijepo je, nema pravila, samo razgovaramo.
I anonimno je, ako ti je to važno. -Rak može zahvatiti svakoga.
Je li zbog ovoga podnošljiviji? -Da, kad razgovaramo.
Ne mislim rješavati vaše probleme. Ne zanima me vaša sekta. -Nina...
Pozvat ću taksi.
"Riješite se loših životnih vibracija.
Sve što je vani također je i unutra.
Započnite s prehranom. Trebali biste jesti više zelenog.
Grašak, zelenu salatu, brokulu...
Što više zelenog jedete, tjerate više negativne energije iz života.
Oslobodite se negative. Vaše misli i osjećaji materijalni su.
Ako vas nešto već dugo unesrećuje, vrijeme je da se toga riješite.
Očistite svoj stan.
Čistoća oko vas znači i čistoću u vama.
Imate samo sebe. I svemir vas voli."
Bok. -Bok.
Baš sam umoran.
Kako je bilo na poslovnom putovanju? -Dobro.
Što se dogodilo hladnjaku?
Znaš li da se ovi američki "sitcomi" ne snimaju pred publikom?
Odlaze s jedne lokacije na drugu. -Nina...
Gdje je sva hrana? -Sve sam kupila, u hladnjaku je. -Ne...
U hladnjaku je samo trava.
Važno je jesti puno zelenila da se riješimo negativne energije.
Grašak, zelenu salatu, brokulu...
Uprava TV kanala žali se na tebe.
Jesi li znala?
Nina...
Nestalo je nešto novca s našeg računa. Želiš li mi nešto reći?
Uzela sam novac za mamu. Vratit ću ga poslije, dobro?
Za mamu? -Da.
Zašto si tako ljut? Ovako. Udahni i broji do sedam.
Izdahni i broji do sedam.
Čiste vibracije... -Čiste vibracije? -Da.
Uprava me stalno gnjavi zbog tvoje cijene istine.
A kakav je tebi bio dan?
Predivan.
Vi i Andrij sigurno ste presretni.
Dijete je pravi blagoslov. Baš mi je drago zbog vas.
Stalno ste na snimanju. Ali prava je sreća u nečemu drugom.
Sad vam je sigurno teško, ali ovo su vam zapravo najsretniji dani u životu.
Zamislite kad vam to maleno biće kaže "mama"... -Jebi se.
Molim?
Jebi se. Rekla sam da odjebeš! Van!
Što se dogodilo?
Što si joj učinila? -Previše brblja. Otpusti je.
Sretnice moja... Ovo nije nikakva sreća.
Nina...
Što ti je s licem? Tko je ta Mona Lisa?
Nije li ti dosta davanja otkaza ljudima?
Ponestat će nam vizažistica.
Djevojčice moja nadarena.
Ti si moja Sretnica.
Što ti se događa?
Što ti je?
Nina...
Što ti je?
Sjećaš li se onog pregleda? -Ne.
Ne...
Ne, ne... -Imam rak.
Hoće li ukinuti emisiju? -Ne, zašto bi?
Svi mi idu na živce.
I stalno mi je muka. Stalno osjećam neke trnce i imam grčeve.
Ne mogu spavati.
Sve će biti u redu?
Naravno.
Imaš li trave?
Samo kokain. -Nećeš valjda...
Evo... -To je to. Idemo.
Prigušite malo svjetla. I dajte krupni plan.
Rekao sam: "Krupni plan!"
Nina, jesi li dobro?
Vrlo si blijeda. Vizažistice!
Pogledaj, zvijezda ti je blijeda.
Jesi li dobro?
Kava. Cure, donesite nam kavu. -Alina, donesi Nini kavu.
Možeš li raditi?
Da, naravno.
Promijenimo osvjetljenje.
Uđi, čekaj i budi tih.
Tiho, nemoj bučiti.
Tiho. Izuvam se i...
Bok. -Upoznaj Andrija.
Andrij, ovo je...
Dovraga, Nina! Povratila si mi po cipelama. -Mogu se i popišati na njih.
Gdje si se tako napila?
Nemoj gledati.
Želim da glazba bude tragična, bolna...
Da svi budu tužni.
"Hladno je... S kim god da si...
S kim god da si..." -Pij, pij!
Želim da me kremiraš. I da prospeš moj pepeo u more.
Ne u jebeni Dnjepar. U more.
Galebovi će plakati. I fjordovi... Bit će tragično, svi će plakati.
Da... A tko su to svi? Moramo pozvati ljude.
Zasigurno ćemo pozvati Mitju.
Pozvat ćemo direktora kanala, to je obavezno.
Vizažisticu?
Sjećaš li se kako se zove vizažistica?
Znaš, ne moraš doći. Ne želim te na svojem sprovodu.
Neka Mitja sve organizira, on me jedini voli. -Jesi li završila?
Znaš, ljudi s karakterom poput tebe umiru posljednji.
Jesi li gotov? -Da, idem spavati.
Imam rak.
Životinju? -I to je opcija. -Kakav rak?
Već si me izludjela svojim izljevima!
Rak kostiju. Osteosarkom, drugi stadij.
Nisi ovako zamišljao naš život, zar ne?
Mislio si da ću imati svoju emisiju, da ćemo imati dijete...
Gdje? Kada?
Saznala sam prije otprilike mjesec dana.
Bila sam kod dr. Maksimčuka.
On zna? -Da, preklinjala sam ga da nikomu ne kaže.
Zašto?
Zašto mi nisi rekla?
A o čemu nas dvoje razgovaramo?
Mislio sam da imaš ljubavnika.
Što je tako smiješno?
Sve je smiješno. Ti, ja, mi... Imam smiješnog ljubavnika.
Imam najsmješnijeg ljubavnika i jebemo se vrlo smiješno!
Pusti me! I dinosauri su imali rak!
Velociraptor i brontosaur!
Pusti me! Imam ruke od ahata, noge od ahata, srce od ahata!
Ne luduj, ti nemaš srce.
Hladno mi je.
To je to... -Da? -Da, fora.
Pozdrav. -Pozdrav.
Ja sam Nina Sokil i alkoholičarka sam. I inače to radite ovako?
Barem sam došla.
Sjedni. -Mogu li dobiti malo vina?
Ne smije se piti dok si na kemoterapiji. -Ali ti piješ.
Ovo je sok. -Ali imate vina. Želim malo vina. -Dobro.
Natočit ću ti vina.
Mogu li te nešto pitati? -Da.
Kemoterapija je završila prije tri dana,
ali meni je sve gore i gore. Možda su mi dali pogrešnu dozu?
Ne, to je normalno. Treći je dan intoksikacija najveća. Proći će.
A onda za 21 dan sve ponovno. Je li tako?
Sva četiri dana kemoterapije...
A... Koliko puta? -Svatko je drukčiji. -Koliko si ih ti imala?
Trideset dvije.
Kako si to izdržala?
Jednostavno sam htjela živjeti. I želim tebi isto to.
Pozdrav, pogledajte tko je sa mnom! -Anton!
Drago mi je vidjeti te.
Kako si?
Hura za Antona!
Okupimo se. -Za Antona!
Živio vječno!
To je moje vino. -Toliko sam dugo željela popiti pravo vino!
Onda popij sve, neću piti za tobom. -Oprosti... -Zašto si tako ljuta?
Što se ovdje događa?
Mislila sam da se podržavate i razgovarate o raku.
A vi samo priređujete zabave. Toliko vas plaši suočiti se s istinom?
Plaši li nas suočavanje s istinom? Možda tebe plaši.
Što?
Želiš razgovarati o raku? Razgovarajmo.
Povraćaš, bojiš se da ćeš umrijeti.
Liječnici su gadovi, prijatelji i rodbina napustili su te, novca nema.
Što još? -Loša probava. -Trepavice ti se lijepe. -To je Natašino.
Kosa ti opada.
Slavimo dan moje smrti. Trebao sam umrijeti prije dvije godine.
Mogla bih izrecitirati svoju pjesmu... -Nataša. -Kolja, upali glazbu.
Plešimo! -Antone, hajde! -Dođi, Antone!
Jednostavno se opusti. -Hajde!
Ozbiljno? Ovo nije šala?
Dakle, vino nije dopušteno, a ovo je u redu? -Tko kaže da je u redu?
Je li ovdje slobodno?
Sjedi li netko ovdje? Možda si s prijateljicom.
Šalim se. Nismo u javnom prijevozu, zar ne?
Nataša, nemoj plašiti ljude.
Mikolajevna, ovo je moja prijateljica. -Ja?
Dušo, sad će antiemetik djelovati, bit će dobro. Ići ćeš u bolnicu.
Sad lezi i udahni.
Ne djeluje, ali Cola puno pomaže. -Ne.
Daj.
Je li ti to muž?
Sretnice, to znači da te voli.
Znaš, liječnici su mi rekli da onaj tko ima novca živi.
Pa je moj muž otišao raditi kao vozač kamiona.
Nisam ga vidjela nekoliko mjeseci. Zajedno smo od srednje škole.
Jako mi nedostaje.
Uskoro će se vratiti i ići ćemo u Pariz.
Pariz!
Mogu li te nešto pitati? -Aha.
Tko te tako odijeva? -Molim?
Sva si... Šarena si.
Ne osjećaš li ovaj miris? Miriše po mrtvačnici, po smrti.
Za svaku se kemoterapiju odijevam kao da je slavlje.
Zašto bih se ponašala kao da sam došla umrijeti?
Kao da sam već mrtva. Ovako sam sretnija, kao da sam na slavlju.
Slušaj... Oprosti, bila sam bezobrazna neki dan.
Zaboravi to. Oprošteno.
Znaš, radila sam kao kuharica za zaposlenike.
A kad su saznali da imam rak, zbog straha su prestali naručivati od mene.
Tada sam se zabrinula, ali sad nemam vremena brinuti se o takvim stvarima.
Čuj, ne brini se. Svima se to događa.
Narast će opet.
I meni nedostaje moja kosa. Čak sam joj napisala pjesmu. Poslušaj.
"Ja i maslačak.
On ima svoj život, a ja imam svoj.
Ali imamo nešto zajedničko.
Nakon kemoterapije otpala mi je kosa. Možda sam slična njemu, bez težine.
Jučer su bili žuti dani.
A danas je umor.
Ili bijela bol.
Let u nepoznato.
Ali to je njegova uloga.
To je neizbježno.
Ne, jednostavno sam tužna.
Uopće nismo slični..."
Oprostite što kasnim.
Što je ovo? -Nina...
Sretnice moja.
Kako ti se sviđa novi alter ego? -Nina, velika sam obožavateljica.
Drago mi je što si mogla doći, čula sam da si bolesna, ali...
Velika mi je čast... -Koji je ovo vrag? -Andrij ti nije rekao? Trebao je.
Ustani se, dušo. Ideš van. Hajde!
Nina...
Ovo je moja emisija!
Moja!
Sveta.
Ali imate...
Ono što počinje na R.
Na R?
Rak.
Nije gonoreja, nije prehlada. Rak, jebote! Nije zarazno!
Reci "rak".
Hajde, dušo, hajde. Rak. Jednostavna riječ, tri slova. Rak.
Reci "rak". Razumiješ li me? Rak, jebote! Samo rak. -Nina...
Idi kući.
Molim te. -Što?
Oporavit ćeš se i vratiti.
Svi želimo da budeš zdrava.
Evo.
Ti?
Ti si rekao svima?
Učinio sam to za tvoje dobro.
Sad ćemo se zajedno nositi s tvojom bolešću i vratit ćeš se.
Kao kraljica.
Ti si moja Sretnica!
Gori u paklu!
Je li to bila tvoja odluka? -Ne, ali podržao sam je.
Ma naravno, jebote! Što će mi moj život? -Znaš da imam pravo.
Ostavi to i idemo večerati.
Moraš se usredotočiti na liječenje.
Kamo ideš? -Kod mame. -Kod mame? -Da.
Kamo? Na groblje?
Znaš da je umrla, a nijednom me nisi pitao kako sam?
Znaš.
A sada mi uzimaš život, sve za što dišem?
A ja? Jesam li ja dio tvojeg života?
Nemoj ići, preklinjem te. -Pusti me!
Malo se strpi.
Vratit ću te na posao.
Ne volim te.
Znam.
Ovo je patološki prijelom.
Potrebna je hitna egzartikulacija. Pripremite operacijsku salu. -Što je?
Zamolio sam te da paziš na ruku. -Žao mi je.
Reci nam što moramo učiniti i učinit ćemo.
Nakon prijeloma stanice raka otišle su u krv,
u meko tkivo, svuda. Moramo to odmah zaustaviti.
Što je potrebno? Novac nije problem. -Ovdje je riječ o spašavanju života.
Ali spasit ćeš me, zar ne?
Bodja, Bodja...
Ne brini se.
Ovdje sam.
Zašto... -Zaspat ćeš i sve će biti u redu.
Jeste li spremni zaspati?
Malo će vam se zavrtjeti. Zažmirite i spavajte.
Što je ondje?
Gdje?
Ruka...
Ruke više nema.
Ovo je zavoj. Pod njim je rana, zarast će. Za dva tjedna vadimo šavove.
Ja...
Osjećam...
Ruku. Pomičem prste.
Smirite se. Bit će bolje.
Ne može ovako.
Što?
Sestra kaže da se dobro oporavljam.
Nina, pogledaj desno. -Što je ondje?
Nina. Pogledaj desno.
Kako si? Kako je društvo?
Same ćemo, hvala.
Maša, što to radiš?
Ili se suoči sa stvarnošću ili će te stalno udarati.
Nitko ti neće stalno brisati tvoju zvjezdanu guzicu.
Morat ćeš sve sama, razumiješ? Pogledaj desno, jebote.
Dobro. Onda ću smrdjeti.
Dobro. Bez ručka nema ni deserta.
Znaš...
Poput debele si striptizete. Savila si štap.
To znači da pretjerujem? Zašto?
Tvrdiš da ti je sve u redu s rukom. Evo ti onda lavor, pa se operi sama.
Nina, hajde. Sama.
Hajde, hajde...
Ipak možeš.
Jesi li sigurna?
Dobro.
Nemoj odustati. Znaš da te volim.
Nataša...
Nataša. -Zaboga...
Antone, daj. -Dostava...
Ne morate se izuvati.
Kuhinja je ondje? -Aha.
A ja sam mislila da živiš kao princeza.
Pomoći ću ti.
Hvala.
To si ti kad si bila dijete?
Baš si lijepa.
Pogledajte kako je lijepa.
Buduća zvijezda.
Izgleda kao dečko, ne? -Možda. Slušaj, Nina, sve smo ti objasnili.
Mislim da ćemo ići kući.
Možete li malo ostati?
Što to radite? -Smiješno je, Nina.
Svi smo to prošli. Imat ćeš dobru frizuru, imaš fora oblik lubanje.
Molim te.
Ali ako ti ne odgovara, ostavit ću ti mali dio da ga možeš češljati.
Ništa napadno.
Strašno lijepa.
Umirovljeni klaun. -Ozbiljno... Rugaš li se ili što?
Slušaj, a ovdje si možeš napraviti tetovažu. Kao Anton.
Kakvu tetovažu? -"Ne psuj, ne svađaj se i ne glupiraj."
Zapamtit ću to, hvala. -Princezo, pogledaj.
Ovo si ti.
A ovo...
To smo mi.
Mi te štitimo.
Sve će biti u redu.
Obećavam.
Smiješna si.
Fotografiraj je.
Legendarne fotografije, jednom ćeš ih pokazati unucima.
Jebote...
Tiho, tiho... Uozbiljite se.
Nisam u kadru. -Podigni se.
Ne zanima me to. -Dođi. Bit će odmah.
Samo nemoj piti vodu.
Što osjećaš? Ne djeluje?
Slušaj, tko je ova divna žena?
Tko je ova divna žena?
To mi je mama.
Umrla je.
Prije godinu dana.
Nisam nikomu rekla.
Ovo je baš lijepo! -Otvori usta, kaži "A"!
Ima li netko ogledalo? -Ne, zašto?
Obećala sam vam glamurozan život. -Što ćemo sad?
Ja sam za. -Ovo je posljednji Mitjin dar.
Kartica... -Natječimo se. Udahni kroz nos. -Čekaj.
Antone, želiš li malo? -Ne želim. -Neće. -Bit će veselo! -A nećeš ni ti!
Maša, nisi ti bez posla, ćelava, bez ruke i s glupim prijateljima.
Jedna je nosnica zatvorena, a uvlačiš u drugu...
Antone, dođi. -Slušaj, ni nama nije lako u životu.
Ako nisi primijetila.
Zašto se stalno sažalijevaš?
Imala sam život, a sad je uništen.
Trudim se naviknuti, učiniti nešto, biti vam prijateljica.
Trudiš se biti nam prijateljica? Nina se trudi biti nam prijateljica!
Ne moraš se hvatati za svaku riječ. -Nismo dobri za tebe?
Maša! -Nataša! -Je li povukla? -Povukla je gotovo sve!
Nataša! -Zovem hitnu pomoć.
Jebi se i ti i tvoj glamurozni život! -Maša! -Stižem!
Nina...
Kako se osjećaš?
Ćelava sam i nemam ruku.
A kako ti se sviđa ovdje?
Pomalo je odvratno.
Zašto nikomu nisi rekla da ti je majka umrla, Nina?
Jednostavno... Nisam se mogla nositi s tim.
Bojim se.
Prestanite!
Prestanite...
Prestanite! Prestanite! Molim vas... -"Nina."
Nina. -Nina...
Standardna kemoterapija nije djelovala.
Sokil, čuješ li me?
Kemoterapija nije djelovala.
Nina, slušaj.
Liječniče?
Da?
Kako je to moguće?
"Nije djelovala."
Što si rekao?
Rekao si da će biti dobro!
Liječniče...
Kontaktirao sam s kolegama iz inozemstva.
Postoji jedno eksperimentalno liječenje.
Ali vrlo je agresivno i toksično.
U usporedbi s prvom kemoterapijom, srce joj ovo možda neće preživjeti.
Ali ovo je prilika.
Što?
Želiš reći da...
Da ona...
Nina.
Sjećaš li se što sam ti rekao kad si prvi put došla ovamo?
Moraš biti voljna živjeti.
Onda će nas biti... -Troje. -Da, troje.
Je li uz nas Bog?
Ili svemir?
Ali i dalje ima stanica raka, zar ne?
Nitko ne želi umrijeti.
Ali nekako ipak umru. -Nina...
Nina...
Nina, Nina, Nina...
Ja sam Nina Sokil.
A u našoj emisiji s Ninom...
Govorit ćemo o raku.
I o tome kako sam umrla od njega.
Bok. Što se ovdje događa?
Bok! -Nataša, prekrij ovo. Selimo se, pa ti neću ponuditi da sjedneš.
Ne želim sjediti, došla sam se ispričati. -Za što?
Užasna sam prijateljica. Nataša se osjećala loše zbog mene.
Nataša je odrasla, odgovorna je za sebe.
A ti si kao vlak koji punom brzinom leti do pakla.
Nije te briga za liječenje, ništa ne radiš, samo se ubijaš.
Mašo...
Imaš pravo. Ja sam kao vlak koji leti do pakla. Cijeli život.
To mi je najdraža ruta.
Zbilja želim naučiti biti drukčija. Ali i dalje mi nije jasno kako.
Evo, stojim ovdje i dižem ruke.
Da bi digla ruke, moraš biti barem živa.
Oprosti, ja...
Što je, namirisala si kokain? -Vrlo smiješno, Antone.
Ne smijem se. Želim ti dobar život, princezo.
Antone, je li sve u redu? -Sve je divno. Samo što su lijekovi jaki.
Tako i treba biti. Bit ću dolje. -Idem za njim.
Antone!
Je li ovo sve tvoje? -Da.
Divno je.
Mama je prodala naš stan da si mogu platiti liječenje.
Prijatelji mi dopuštaju da budem ovdje dok je klub zatvoren.
Jesi li dobro?
Antone...
Jesi li nabavio novac za lijek?
Jesam li sad u tvojoj emisiji?
Slušaj, dat ću ti novca, dobro?
Smrti dajem samo ono što sam zaradio.
Antone, to je ludost.
Mama nema nikoga osim mene, ali želim da joj nešto ostane kad umrem.
Dakle, nema više bacanja novca.
Ali ti si Anton Besmrtni. Ne možeš umrijeti. Živi.
Za što da živim?
Pa...
Ne znam.
Da bi digao ruke, moraš biti barem živ.
Jako si lijepa.
"A danas je umor. Ili bijela bol.
Let u nepoznato."
Koliko mržnje na internetu...
Pišu da smo prosjaci i da uopće ne izgledamo bolesno.
Ali svejedno smo prikupili gotovo 30 tisuća. -Hoće li to biti dovoljno?
Je li netko kupio moju pjesmu?
Ne.
To sam bila ja.
Nina, reci mi iskreno. Jesu li moje pjesme sranje?
Šuti, preklinjem te. Antone, reci joj. -Pusti to...
Nisu vrhunske, ali meni se jako sviđaju.
Zbilja? -Da.
Hvala.
Zagrlimo se svi. -Zagrljaj...
Maša, dođi. -Bože, koji ste vi pekmezi...
Dođite. -Polako, oprezno!
Dobro, sljedeća je skica tetovaže našeg Antona, darovitog umjetnika.
Ovu skicu ćelave žene kupio je glazbenik Valerij Karčišin.
Valerij, dođite!
Uzbuđen sam jer će mi ovo biti prva tetovaža.
I to s likom predivne, ne gole, ali ćelave žene. -Da.
Koja je vrlo slična vama, zar ne?
Vrlo je slična. -Crtali ste stvarnu ženu? -Ne, iz glave.
Slična je robotu Sofiji. -Možda, ali ja sam samo umjetnik.
Dobro, možete dogovoriti termin za tetoviranje.
Prijatelji, podsjećam da je današnja aukcija posvećena našemu prijatelju,
Antonu Besmrtnom. Sav novac bit će potrošen na njegovo liječenje.
Vrlo smo zahvalni svima koji su ovdje.
I ja sam se pridružila aukciji i kupila nešto. Natašinu pjesmu.
Koliko znam, Nataša nije ovdje? Vjerojatno kasni.
No doći će i pročitati svoju pjesmu jer sam je platila i želim je vidjeti.
A posljednje što se nudi jest iskren i intiman intervju s našom zvijezdom,
Ninom Sokil.
To je moje.
Onda valjda imate pravo postaviti prvo pitanje.
Maša...
Oprosti.
Napustila nas je.
Nina.
Pričekaj.
Ovo je prokleti otrov.
Uništava sve u nama.
Jednostavno mi nije jasno...
Zašto smo prošli sve ovo ako ne funkcionira?
Ovo nije bilo za mene.
Ovo je bilo za vas.
Da možete reći: "Dali smo sve od sebe.
Pumpali smo je kiselinom i jebenim nuklearnim gorivom.
A svejedno je umrla.
Ali obavili smo dobar posao."
Da... Svi ste divni, spašavate živote.
A ja sam gnjida, smetam vam!
A Nataša? Jeste li njoj spasili život?
Kolika je stopa preživljavanja, liječniče?
Reci nam za našu jebenu večernju emisiju!
Za cijelu jebenu državu!
Ponašaš se kao zvijer.
Nemoguće je voljeti te.
Misliš da je s tobom lako?
Ne govorim o ovome sad.
Sad si Nina Jebena Katastrofa.
Govorim o onome prije.
Jesi li tada bila savršena?
Ne radi mi to. Barem ne tako. Barem ne dobrovoljno.
Jednostavno ne mogu stajati ondje, plakati i govoriti svima da si mrtva.
Zato se saberi! Molim te!
Ne mogu... Jednostavno ne mogu više.
Nataša je sve znala. Znala je da je kraj, ali borila se do kraja.
A znaš li zašto?
Htjela je ići s mužem u Pariz.
Htjela je živjeti.
Ali nije dobila priliku. A ti jesi.
I žao mi je što ona nije na tvojem mjestu.
Zar se ne želiš liječiti?
Kao pacijentica imaš pravo odbiti liječenje.
Možeš slobodno otići i umrijeti.
Sigurno to želiš?
Ne, ne baš.
Nipošto to ne želim.
Ali učinit ću to.
SRETNICA
MEDIATRANSLATIONS