Midt på vinteren. Kaldt som faen.
En mann stopper en taxi. Han glir inn og setter seg i det varme baksetet.
Noen kilometer lenger fremme kjører taxien på en isflekk...
...og spinner ut av kontroll.
De er på vei utfor brokanten og mørket nedenfor.
Føreren skriker: "Vi kommer til å dø!"
Mannen lener seg rolig fremover og sier lavmælt:
"Kan du skru opp volumet på radioen?"
Jeg skjønner ikke. Hvem av dem er du? Føreren eller fyren i baksetet?
Begge.
Hei!
Vi er alle på vei utfor kanten...
...men det er opp til deg hvor behagelig du har det.
Betal gjelda di, kompis.
Faen ta.
-Hvordan går det? -Bra. Jeg er straks ferdig.
-Jeg trenger deg på 32 når du er ferdig. -Greit.
Kan du ta to av Jims skift neste uke?
-Visst faen. -Bra.
Han må ta fri hele uka. Guttungen hans døde.
Hva?
-Dæven. Caleb? -Ja.
Han tar fri hele uka. For begravelsen og sånt.
Ja. Faen. Hva skjedde?
Overdose. Jævla piller og alt mulig annet.
Det er synd. Han er en bra guttunge. Eller han var det. Jeg vet ikke.
Ja.
-Av sted med deg. -Takk, Mike.
Jeg forstår ikke hvorfor den bråker sånn.
Når den bråker, er den rask.
Hvorfor konkurrerer du, men ikke mamma?
Det er fordi mammaen din er smart.
Hva er du, da?
-Jeg er tøff og sterk. -Er ikke mamma sterk?
Dæven, jenta mi.
Iblant handler det ikke om hvor mye du kan løfte,
men hvor mye du kan bære. Forstår du hva jeg mener?
Kanskje.
Husker du de store trærne som finnes i California?
-De man kan kjøre en bil gjennom? -Ja.
Trærne har stått der i flere tusen år
til en tynn, liten mann,
på din størrelse, eller mindre, kommer dit med en liten øks.
På noen timer feller han det store, gamle treet.
-Er hun en tynn mann? -Nei, elskling. Hun er øksa.
Hun er kanskje liten, men hun kan felle det svære treet.
Hun må ikke konkurrere for å bevise noe. Selv ikke felle et svært tre.
Hun er som øksa. Man ser umiddelbart hva hun er i stand til.
-Sånn er mammaen din. -Pappa sier at du er en øks.
-Som en gammel stridsøks? -Nei, ikke en øks.
Jeg mente mer som et glinsende, tynt blad.
-Jeg kan sette deg på plass. -Uten tvil. Nå er jeg i trøbbel.
-Trey kommer innom. -Strålende.
Da kan han hjelpe meg med å bytte bakpartiet.
Lykke til. Han ser ikke forskjell på en skiftenøkkel og ræva si.
-Mamma! -Kom og hjelp meg med middagen.
-Men jeg hjelper pappa. -Kom. Han kan fikse sitt eget rot.
-Kom igjen. -Takk for den hjelpen.
Faen, det er først når jeg spiser hjemmelaget mat at jeg savner det.
Teller ikke øl som hjemmelaget når man bor på en bar?
Jeg bor over en bar. Vær grei med meg. Men seriøst, dette var deilig.
Det slår ikke din mors mat, men det var godt.
Faen ta. Du visste det.
-Hadde du kommet hvis du visste det? -Nei.
Det vet jeg.
-Hei sann, onkel Bodie. -Hei, Shelby.
Hvordan har favorittføreren min det?
-Bra. Bare bra. -Skulle man sett, Trey.
-Jeg er her for maten, akkurat som deg. -Skyldig etter tiltalen.
-Har du fikset boten? -Den er i posten, sheriff.
Det er de alltid.
-Hvordan har du det, sheriff? -Jeg står ennå.
Å nei. Hjertet mitt hamrer.
Er du verdens vakreste prinsesse?
Mr. Bodie. Mamma har gjort klar en tallerken til deg.
Tallerken? Jeg er ikke her for å spise. Jeg er her i embets medfør.
-Ja, som hver uke. -Hva? Jeg er det.
-Kom hit. -Du skjemmer meg bort. Takk.
-Vi savnet deg i søndagsgudstjenesten. -Vet du hva?
Jeg er usikker på den nye presten.
Kall meg gammeldags, men jeg er en fyr som tror på straff og fordømmelse.
Ja, det kan jeg forstå.
Det er kjipt å måtte stikke, men dere vil nok ikke se meg spise.
-God kveld. Ta vare på deg selv. -I like måte.
-Greit, vesla. Leggetid. -Nei, nei!
-God natt, pappa. -Sov godt, elskling. Glad i deg.
-Kom hit. -God natt, busa.
-God natt, veslebusa. -Kom nå.
Her, raceresset.
Takk.
Hvor lenge skal du gjøre dette?
Så lenge jeg må.
-Disse gjør susen. -Muhammad Ali døde av dem.
-Det er ingen spøk. -Tror du ikke jeg vet det, Trey?
Hva faen skal jeg gjøre med det?
-Vi løser det når vi er i pluss. -Hun vil gjennomskue deg.
-Tror du jeg liker å ha hemmeligheter? -Det blir verst for deg.
-Kom og løft her. -Nå? Vi har nettopp spist.
-Nå, din jævel! Kom igjen! -Greit, da.
Jævla Trey.
-Hva gjør du her? -Vi tar en kjøretur.
-Jeg vet ikke. Caroline kommer hjem snart. -Jeg vil vise deg noe.
Jeg vet at du hater importerte biler, men hopp inn.
-Hva driver du med, Trey? -Ingenting. Bare kjør en tur med meg.
Du er hjemme om en halvtime.
Greit. Hvis jeg våkner i Mexico uten bukser, vil Caroline kastrere deg.
Du får beholde buksene på. Jeg lover. Med mindre du er sprelsk.
-Kjøp meg en oreoshake, så får vi se. -Greit.
Jævla sikkerhetsbelte. Hva faen gjør jeg her?
-Dra til helvete. -Etter 20 år her kjører du samme vrak.
Grønt er skjønt. Hulken er uslåelig.
Jøsses, Trey. Dette er jævlig pinlig. Ingen må se meg i denne drittbilen.
Hører du hvordan den spinner? Det er det jeg snakker om.
Ikke kjør oss i hjel, Trey. Herregud.
Hva dreier dette seg om?
Det der.
Prøver du å få svart belte?
-Nei. -Så hva er det?
Hundre tusen i kontanter. Minst.
Hvor da?
Hva vet du om Oxy?
Ikke en dritt, Trey. Ingenting. Jeg vil ikke vite noe. Få meg bort herfra.
Det er en lege der. En jævla kvakksalver. Folk kommer og sier de har det vondt.
Legen skriver ut en resept. Flere hundre om dagen.
OK. Hva har det med meg å gjøre?
Disse bondetampene henter ut reseptene, og så kommer de tilbake hit.
Det er en jevn strøm av piller som så selges over hele landet.
-Det gir jeg faen i. Kjør meg hjem. -Når de har solgt dem, havner pengene her.
Hver uke håndterer de flere hundre tusen dollar.
Og de er bare et parr innavla bondeknøler.
Kødder du med meg, Trey?
-Nei. -Foreslår du at vi stjeler pengene?
Vi kan gjøre det. Vi kan det.
Det er en jævlig dum idé.
Jeg har aldri sett mer enn én eller to knarkere som beskytter stedet.
-Det er ikke rakettforskning. -Det kan du banne på.
Shel... De dreper mennesker med den dritten. Du har sett det.
-Jeg vet det. -Vi har alle sett det.
Byen vår holder på å dø, og disse jævlene blir rike av det.
Det er dine penger. Våre penger. Vi har gitt byen blod, svette og tårer.
Og de tar alt fra oss.
Dette stedet har blitt en jævla klisjé.
Først legges fabrikkene ned. Så forsvinner jobbene og håpet.
Så kommer disse blodiglene og suger ut det som er igjen.
Jeg er lei av det, Shel. Jeg er lei av det.
Jeg vil ikke se Mila lide.
-Du. Det er lettjente penger, Shel. -Ikke nevn dette igjen. Forstått?
-Det er vel ingen flere som har dødd? -Hopp inn og kjøl deg ned.
-Hva har skjedd? -Jim må ta tilbake skiftene.
-Faen. Greit. -Han må betale for begravelsen.
Jeg skjønner.
Det er mer, Shel.
Helvete, Mike.
Hei sann, Shelby. Hvordan har du det i dag, vennen?
Jeg klarer meg, Ms. Whitney. Hva med deg?
-Jeg står ennå på beina, gudskjelov. -Det er sikkert og visst.
-Du er tidlig ute denne måneden. -Ja.
-Faen ta. Jeg er lei for det. -Takk, Ms. Whitney.
Vet du hva?
-Du kan sette inn dette også. -Greit.
-Vil du ha en saldokvittering? -Nei, jeg har ikke råd til blekket.
-Hils til jentene. -Takk, Ms. Whitney.
-Ha det bra. -Ha det.
MOR - FAR
MCKENDREE KIRKEGÅRD
Jeg vet ikke helt. Våpen og dop. Det er helt fremmed for meg.
Det stemmer.
Derfor overlater du det til meg.
Du skal bare kjøre og dekke meg. Du trenger ikke bære våpen. Jeg lover.
Jeg kjenner dem. De er ikke gangstere, bare et par tølpere med pilleproblemer.
Jentene drar til Tupelo i helgen.
Se der, ja.
-Jeg skulle ønske du ble med. -Kutt ut. Det mener du ikke.
Du elsker å ha den store gjestesenga for deg selv.
Sitte sent oppe og se de grusomme datingprogrammene.
Klarer du deg her?
-Selvsagt. -Bra. For jeg elsker den senga.
Kan du ikke ta noen hundrelapper og kjøpe Kennys motorblokk?
Du skulle jo få noen skift av Mike.
Som sagt, hvis jeg ikke kan fikse det med det vi har, så forblir det ødelagt.
Faen, som jeg elsker deg.
Hva snakker dere om?
Om jenter som ikke har pakket og må bli hjemme.
Vi drar om tre minutter, med eller uten deg.
-Noen må hjelpe meg med å lukke kofferten. -Gi meg noen minutter.
-Vi drar om tre. -Hun er helt klart din datter.
-Åpne den. -Hva faen er dette?
LILLE STRIDSØKS
Faen. Du er utrolig.
Mamma!
-Datteren din roper på deg. -Hun er helt klart din.
Ja, den blir perfekt.
-Hvor fant du den? -Ikke tenk på det.
Herregud, Trey.
Fargen er stygg som faen, men den har turbo, som du ba om.
-Ja. Hva med skiltene? -Jeg har fikset dem.
Jeg elsker turbo V6.
Shelby Connors er i fyr og flamme over en stjålet bil. Din lille kjeltring.
Hei! Dette er ikke New York.
Greit? Jeg bor her. Oppfør deg som om du vet at vi bryter loven.
Og at du forstår hva som står på spill.
Hun er niesen min. Det er klart jeg forstår det.
Det er ikke meg du bør bekymre deg for.
La oss få dette overstått.
Mr. Bodie?
Det var ikke bra.
Jeg skal kontakte onkologen i Birmingham. Men dra hjem til vi vet mer.
Ha en god dag. Vi tar én ting om gangen.
Dæven.
Bare dekk meg når vi kommer inn. Det er alt. Greit?
-Det går bra så lenge du dekker meg. Her. -Hva faen? Du sa jeg ikke trengte den.
Bare hold den som om du vil bruke den. Du vil ikke trenge å gjøre noe.
-Faen ta! -Det går bra. Vi fikser dette.
-Herregud, Trey. -Hva? Matcher den ikke klærne?
-Jeg vet ikke. -Bare gjør det familier gjør.
-Vi er en familie. Vi passer på hverandre. -Greit.
-Faen. -Kom igjen.
Ta denne. Kom igjen. Gå ut av den jævla bilen. Kom igjen.
GLEDEN SMERTESENTER
ÅPEN
-Faen! -Hva i helvete?
Der borte.
Det var et uhell, men ikke den neste. Skyt huet av ham hvis han rører seg.
Kom igjen.
Vet dere hvem sine penger det er? Har dere noen anelse?
Hold kjeft, for faen! Hold kjeft!
Går det bra med deg?
Ikke se på meg. Ikke se på meg, for faen.
-Faen. -Tøffing. Dere vil ikke gjøre dette.
-Skynd deg, for faen. Kom igjen! -Du...
-Liker du Bronson? -Kom igjen! Skynd deg!
Hvilken Death Wish er favoritten din?
-Vennen min var Bronson-fan. Spør ham. -Hold kjeft!
Vil du vite min favoritt? Den der jeg finner og dreper dere og familien
og skyter hunden deres!
-Dette er ikke deres verden. Dere vil dø. -Hold kjeft.
-Kom igjen! -Stemmen din høres kjent ut. Se på meg.
Jeg kjenner deg. Jeg har sett deg. Dere kommer til å dø.
Kom igjen!
-Hør på kompisen din... -Nei!
-Faen ta. -Kom igjen.
Å, faen. Faen.
Hva faen, Trey?
Du skjøt ham! Hva faen er galt med deg? Faen.
Hvem er det, Trey? Faen!
Noen følger etter oss.
Faen ta!
Sheriff Bodie, hører du meg?
-Ja, Beth. -Rapport om skuddløsning. 1911 Bass Lane.
Faen ta.
Porten er stengt, for faen!
Dra i brekket. Kom igjen!
Hva faen gjør du?
Hopp inn i bilen, Trey! Faen, de skyter på oss!
Faen, faen, faen! Helvete!
Opp med hendene! Opp! Kom igjen! Opp med hendene!
Kom igjen. Gjør det.
Ja! Se her.
Vi klarte det!
-Din jævel! -Slutt! Slipp meg.
Hva faen var det?
-Vi fikk pengene. -Drit i dem! Vi drepte tom mennesker!
Du skjøt ham! Hva faen var det for noe?
De var ikke mennesker. De er langere, avskum, pushere.
Drit i dem.
Hvem faen er du?
-Vi fikk pengene. -Drit i dem!
Hvorfor i helvete tok du pillene? Vi var der ikke for dem.
Jævla rasshøl. Jeg gikk ikke med på denne dritten.
Jo, det gjorde du.
Vi fikk pengene. Gud vet hvor mye, og ja, vi fikk masse jævla piller.
Beklager at du trodde du bare kunne være halvveis med.
Han sa han gjenkjente deg. Gjorde han det? Kjente du dem?
Det spiller ingen rolle nå.
Vi må bare ligge lavt en stund og ikke tiltrekke oppmerksomhet.
Skal du ta dem?
Vil du ha den? Her. Ta den. Den er din. Det kalles tillit.
Ta vare på den. Gjem den i verktøyskrinet eller noe. Borte fra jentene.
Vi drepte dem, for faen.
Ja, det gjorde vi. Vi drepte dem.
Slik jeg ser det, var det oss eller dem. Og jeg ville gjort det om igjen.
Vi er familie. Det vi gjorde der, var bare å ta vare på familien.
Kom igjen. Kom hit. Kom hit.
Vi drar hjem.
Det brenner på Old Finch Road ved riksvei 58.
Vi har to døde og en etterlysning på en rød Buick Regal.
-Jeg har ikke skiltnummeret. -Oppfattet, Bodie. Vi sender en bil dit.
La den brenne.
-Hei, elskling. Hva gjør du? -Jeg skal legge meg.
-Jeg savner deg. Du ser vakker ut. -Jeg vet det.
Gå og legg deg. Jeg kommer straks.
-Drøm søtt. Glad i deg. -God natt.
-Hva gjør du? -Jeg er på kontoret.
-Får du sovet? -Ikke uten deg.
Jeg er allerede din. Du trenger ikke å godsnakke med meg.
-Men jeg vet at du liker det. -Det gjør jeg.
Hvordan har du det?
Dette har vært en god dag. Det er bra å være her.
Men jeg skulle ønske du var her.
-Er det bare deg? -Ja. Går det bra med deg?
Visst faen. Det er en stund siden forrige skuddveksling, men det går bra.
Ikke med dem der inne. Rettsmedisineren er på vei.
Hva er det der for noe, Ben?
Jeg hadde tatt av meg støvlene da jeg fikk anropet.
Det er som om vi er i speideren.
Greit. Vi tar en titt. Kameraer?
Ja, men de tok harddiskene. Men det er et på bilvaskeriet.
-Da henter vi det. -Jeg har lastet det ned til laptopen.
Det har du vel.
To menn. Inn og ut. De stakk i en fei.
La oss se...
Hva tenker du?
Jeg tenker at han er en stakkars jævel.
Var det noen vitner?
Ja visst. Ms. Whitney.
-Hva? -Ja. Hun hadde ekstrajobb her.
Og legen, men han har ikke sagt noe ennå.
Greit. Da får vi vente og se hva Ms. Whitney har å si.
Men jeg vet hva det vil handle om:
Piller, penger og banning.
To menn, en hagle og en pistol.
Ja. Pistolen forårsaket det der.
Og tremøblene skadet den fyren.
-Og han er ikke her. -Nei, det er han ikke.
Det er whiskey i krusene.
Armen tilsier at knarkere ranet knarkere. Som mennene på motorveien.
Hele opplegget er dønn uærlig.
Greit. Ring hvis noe dukker opp.
-Er det alt? -Ja. Vi må snakke med Ms. Whitney.
Og delstatspolitiet vil nok være med på dette.
Er du sikker på at du ikke vil se på opptaket?
Kom igjen. Vi tar en titt på det.
Føreren kan kjøre. Det er sikkert og visst.
Greit. Jeg går og legger meg. Ring hvis du trenger meg.
Ellers kan du la være.
Sikker på at alt er bra?
Ben, finn de jævla støvlene dine.
Vil du ha noe annet?
-Nei takk. Dette gjorde susen. -Greit.
Et øyeblikk. En av disse er drikkepengene dine.
Hvilken av dem blir avgjort av svaret på mitt neste spørsmål. OK?
Hva ville du bli som stor?
Jeg vet ikke. Jeg sa alltid til mamma at jeg ville jobbe med hester.
Hester? Hvor lenge har du jobbet her?
Ni år, tror jeg.
-Har du barn? -Ja. En datter. Hun er åtte.
Hva vil jentungen din bli når hun blir stor?
Danser. Det er det alle drikkepengene mine går til.
Så søtt.
Takk for paien. Den var deilig.
Så...
Hvilken av dem får jeg?
Det spiller ingen rolle.
-Er du sikker? -Bombesikker.
OK.
Så... Alt er bra?
Alt er vel bra nå?
Det er ikke opp til meg.
Jeg blåser i at du dreit deg ut.
Men noen bryr seg.
Kom igjen. Jeg dør likevel. La meg være.
Det trenger ikke å være sånn. Det er det ingen grunn til.
-Var det alt? -Ja.
-Greit. Takk, sheriff. -Ha en bra dag.
I like måte.
Ben. Har du fått vite noe?
Så du uttalelsen fra legen og Ms. Whitney?
Er det den du har på setet? Så hvordan skal jeg ha sett den?
-Vel, legen vil ha immunitet. -Er det sant?
Ja. Han sier at hele greia er knyttet til en gjeng i New Orleans.
Piller, klinikker, jenter, penger.
Han sier det er et jævla imperium. Skjønner du? Det dreier seg om mafiaen.
Kutt ut. Du oppfører deg som en tenåring på en Beatles-konsert.
-Vil delstatspolitiet være med? -Nei.
-Hvorfor ikke? -Noe med grensene. De vil ha inn DEA.
-Kan du tro det? DEA her. -Hva sa Ms. Whitney?
Ikke mye. Ikke spør, og ikke si noe. Hun fikk betalt kontant.
-Herregud. Og det er bare søndag. -Det var ikke alt.
-Har du funnet hagleofferet? -Naboen fant ham.
-Har du ham? -Han er død.
-Hvordan? Blødde han i hjel? Piller? -Begge deler.
Men han døde ikke av det. Han ble kvalt med en lampeledning.
-Faen. -Faen?
Noen rydder opp, Bodie. Mafiaen.
Du har i hvert fall riktige sko på deg i dag.
Tror du DEA kan gi meg en jakke?
Da slår jeg deg til du sovner og slår deg for at du sover. Stikk.
God morgen, Shelby.
Kom deg opp.
Hør her. Jeg vet ikke hva du er ute etter...
Sett deg.
Gi meg hendene.
-Jeg kjenner deg ikke. -Nei.
Så hva vil du?
Dere mente visst det var en god idé å stjele fra New Orleans-mafiaen.
Dere trodde vi var dumme rasshøl som ikke ville gjøre noe. Stemmer det?
Jeg vet ikke hva du snakker om. I det hele tatt.
Men hvis noe ble stjålet, og dere har fått det tilbake...
...så kan vi vel glemme hele greia og legge det bak oss.
Her og hvor du enn kommer fra.
Nei, nei, nei! Vær så snill. Hør her.
Vi kan løse dette. Hva som enn skjedde, så kan det gjøres godt igjen.
-Det er derfor jeg er her. -Da gjør vi det. La oss snakke om det.
-Du fikk vel det du er ute etter? -Nesten.
-Nei! -Nei! For helvete! Trey!
Nei! Slutt, for faen! Helvete!
2292 Kent Street, Tupelo, Mississippi.
Ja. Han avslørte det også.
-De har ingenting med dette å gjøre. -De har det nå.
Hvis du prøver å rømme fra byen, ringer politiet eller noe annet,
så blir min mann i Tupelo uregjerlig. Forstår du meg?
Jeg lar høre fra meg.
Er det et tulipantre eller en villkornell?
-God morgen, Shel. -Hei, onkel Bodie. Hva gjør du her?
Hvor faen har du vært?
Jeg har noen villsvinfeller ved riksvei 579.
Elva har steget, så de lå under vann. Jeg måtte flytte dem høyere opp.
Bedre at du gjør det enn jeg. Jeg foretrekker å skyte dem.
Jeg leter egentlig etter Trey. Har du sett ham eller hørt noe?
Nei, ikke på et par dager. Caroline er hos foreldrene,
så han har ikke vært her. Har det skjedd noe?
Det er nok ingenting. Jeg fikk et anrop i morges fra High Bar.
De klaget på bråk og greier.
Jeg må sjekke det,
for hvis en bar klager på bråk fra en leilighet ovenpå...
Men som jeg sa, så er det nok ingenting.
-Du vet hvordan Trey er. -Ja.
Ja.
Hva har skjedd her?
Jeg låste meg ute.
Og glasset fløy ut da du knuste det?
Caroline dro med Mila til foreldrene i Tupelo for noen dager. Vi...
Vi kranglet forleden kveld. Jeg kastet en øl gjennom vinduet.
Det er derfor hun stakk. Det begynner å tære på oss. Alt sammen.
Jeg forstår. Jeg var gift i 38 år, men...
Du bør rydde opp før Mila kommer hjem.
De små føttene hennes... Hun er jo prinsessa mi.
-Jeg fikser det. -Greit. Gi beskjed hvis Trey dukker opp.
-Og lykke til i kveld. -Takk.
Kjører Trey fortsatt den japanske bilen?
Ja. Jeg har ikke fått ham til å kjøre amerikansk ennå.
-Greit. Ta vare på deg selv. -I like måte.
-En pakke Camel. -Vær så god.
Det blir åtte dollar.
-Takk. Vær så god. -Hva driver dere med her i byen?
Unnskyld?
Ikke vondt ment, gammeln. Men hva driver folk med her?
-For å more seg? -Morer folk seg her?
Ja visst. Vi har bilrace på mandagskveldene, og vi jakter.
Og fotball på høsten.
Så når de ikke skyter ekorn eller ser på skolefotball,
så vandrer folk bare rundt og venter på døden?
Jeg antar det.
Nei, det stemmer ikke.
-Vokste du opp her? -Noen kilometer den veien.
Drømte du om å drive bensinstasjonen som barn?
Tja, faren min drev stasjonen nede ved riksvei 24.
Så jeg fulgte i hans fotspor.
-Og her er du. -Ja visst. Her er jeg.
-Har du barn? -En sønn. Han er voksen nå.
Jeg skjønner. Hva driver han med?
Du stiller mange spørsmål.
Jeg er fascinert.
-Dere fascinerer meg. -Ja vel.
Kom gjerne tilbake.
-Unnskyld meg. -Dra til helvete. Jævla snobb.
-Jeg trenger olje. -Greit.
Du er langt nordpå.
Ikke i bilen.
-Hva har vi med å gjøre? -Ingenting som ikke kan løses fort.
Innfødte uten gjengtilknytninger. Jeg tar hånd om det.
Jeg skal få tilbake det de stjal. Jeg trenger bare litt mer tid.
Jeg vil at de ansvarlige skal bli ført til meg personlig.
-Notert. -Ja.
-Hva med legen? -Jepp. En kvinne også.
-Har de snakket? -De snakker.
Jeg vet ikke hva de har sagt, men nok til å kverke dem.
Når skjer det?
-Mens vi prater. -Nei. Nei.
For du snakker til meg.
Og hvis jeg hører på deg snakke...
...så er de frie til å snakke med folk de ikke burde snakke med.
Eliminer dem.
-Trenger du hjelp? -Innfødte? Nei.
Jeg trenger ingen bondeknøler med umake sko. Jeg fikser det.
-Så gjør det. -Ja.
Clayton, hvis du tenner en sigarett i bilen min én gang til...
...så knuser jeg skallen din med en betongklump.
Dette Steve McQueen-, Johnny Cash-tøvet...
Det er kjedelig. Skjerp deg.
Oppfattet.
Herregud...
Hva har du der? 9mm? .45?
Nei, .38.
Skulle du drepe meg?
Jeg vurderte det.
Trekk den, da.
Kom igjen.
Da vil blodet deres farge veggene på det drittstedet på Kent Street.
Drep meg eller la være. Samme det. Det blir uansett ikke meg.
Jeg dreper ikke uskyldige.
Nei, det blir gorillaen som ser på når jentungen din leker i hagen.
Han vil rive dem i stykker og danse på likene deres.
Så det er best at du holder den .38-en der den er, for kompis...
...jeg er den eneste vennen du har.
Hva skjer nå?
-Hvor skal du? -Vi skal jobbe. Kom.
Hvorfor meg?
Du har spilt melken, så du må gjøre rent.
Jeg hater disse småbyene.
Illinois, Mississippi, Massachusetts, Arizona.
Vet du hva alle har til felles?
Alt.
Hvem er du?
Jeg er bare en mann.
En mann som skal rasere hele min verden.
Din verden?
Dette er ikke din verden. Ditt liv. Du har ingen kontroll over dritten.
Greit.
Hva skal du med den?
Vi er bare materie på kollisjonskurs med hverandre.
Til vi brytes ned eller stoppes. Det er alt.
Greit.
Så hvis ingenting har noen betydning eller grunn, hvorfor er vi her?
For hans skyld.
Klokken tikker for legen.
Følg etter ham.
Når han når motorveien, kjører du opp til ham som om du skal kjøre forbi.
Nei, det kan jeg ikke.
Det er lett å kjøre. Å ikke få tatt farvel er vanskelig.
Vent! Nei!
Hei, sheriff. Hører du meg?
-Vær så god. -Vi trenger deg på Ghost Hill Road.
To kilometer fra riksvei 24.
-Hva er det? -Ulykke med én bil og et skuddoffer.
Jeg er på vei.
Hold deg under 80.
-Vi bør skaffe en annen bil. -Jeg er ferdig. Jeg gjorde som du sa.
Vi er ikke ferdige. Hold deg under 80.
Hvis du lar dem være, så gjør jeg hva faen du vil.
Det vet jeg.
Vent! Ms. Whitney!
Helvete heller, sheriff! Hva faen er galt med deg?
Beklager, men det haster.
Jeg har grunn til å tro at du er i livsfare.
Jeg vil at du pakker et par ting og blir med meg.
-Det kan du glemme. -Ms. Whitney...
Jeg blåser i det som skjedde på klinikken. Jeg holder meg langt unna det.
Greit. Som du vil. Er det greit for deg, med din godkjenning,
at en av fullmektigene mine står parkert der?
Så lenge han ikke er på min eiendom, driter jeg i hva han gjør.
Jeg forstår. Takk. Takk...
Gud bedre meg.
Nå sitter vi i klisteret.
I klisteret?
-Hva faen vil du at jeg skal gjøre? -Det føles som om du er sint på meg.
Sint som om det ikke var du selv som stjal
fra rike og mektige mennesker med pistol og ikke slapp unna med det.
Som om det som skjer nå, ikke er et direkte resultat av dine handlinger.
Det er sånn dette føles.
-Jeg ba ikke om denne dritten. -Jo, det gjorde du.
-Sheriffstasjonen. -Ja, hei.
Dra til bensinstasjonen ved riksvei 46. Det er et lik i et bagasjerom. Skynd dere.
Kom igjen.
-Nei. -Jo.
Faen. Herregud.
-Er hun død? -Ikke ennå.
Hva faen?
Gjør det.
Nei. Nei, dra til helvete. Hold deg unna meg, for faen.
Shelby... Jeg dreper ikke uskyldige. Det har jeg sagt.
Jeg har ikke tenkt å gjøre det.
Jeg skal vise deg noe.
Men jeg må advare deg før jeg gjør det.
Det vil være veldig ubehagelig.
-Jeg dreper deg. Det sverger jeg. -Greit.
Bare gjør det.
Vi må dra.
Hei! Vi må stikke. Nå.
Skynd deg.
Faen.
Kom igjen! Kom igjen! Faen ta!
Hvor faen har du vært?
Det er urettferdig, Bodie. Alle fikk anropet.
Du valgte feil. Hun er død.
-Jeg vil drepe deg. -Det vet jeg.
Familien din er på vei.
-Hit? -Nei, men i nærheten. De er trygge.
Faen.
Ta det med ro, Shel.
Hei, sheriff.
Shelby.
Deg kjenner jeg ikke.
Dette er min nye sponsor fra New Orleans.
Fred Ellsworth, Ellsworth Construction.
-New Orleans? -For det meste.
Men jeg skal åpne butikk i området.
Jeg vet at lokal markedsføring med et ungt talent er bra.
Dragracing?
-Hva har du gjort der? -Jo, jeg rev meg på...
Jeg rev meg på døra da jeg gikk ut av hans gamle bil. Det var klønete.
Greit. Er dette et morgenmøte?
Vi skal jakte villsvin.
-Jaså? -Det stemmer.
"Vise storbykaren hvordan det gjøres," sa han.
-I de er? -Jøss, det håper jeg ikke. De er...
-De er for dyre til å bli skitne. -Slapp av. Han skal få støvler.
-Bra. Du må gjerne bli med, sheriff. -Nei.
Shelby jakter med bue. Det er for ungdommer.
For mye løping for meg. Jeg liker å holde avstand,
så de ikke ser meg.
-Da vet jeg hva som venter. -Ja, det gjør du.
Er Caroline og Mila fortsatt i Tupelo, eller?
Ja. Ut uka, tror jeg.
Mila elsker det lille huset på Kent Street.
-Kom og snakk med meg, Shelby. -Ja, gjør det.
-Har du sett Trey? -Nei, ikke siden forrige uke.
-Vi har funnet bilen hans. -Er det sant?
-Ja. Firestone-fabrikken. Helt ødelagt. -Faen.
Anser dere ham som savnet?
Er alt i orden?
Ja da. Vi gjør oss klare til å dra ut.
Er det noe du vil fortelle meg?
Noe som helst?
Bare si det.
Ranet på klinikken for noen dager siden...
Jeg tror det var Trey.
-Tror du det? -Ja.
Ja, og drapet. Det på legen som skjedde i går kveld.
Ja, jeg tror kanskje at Trey prøver å rydde opp.
Jeg er bekymret, onkel Bodie.
Det var over 100 000. Det kan forandre en manns liv eller ødelegge det.
Snakker du sant?
-Greit. Gi beskjed hvis du møter Trey. -Det skal jeg.
-Hva var det du het igjen? -Fred.
-Fred. Hyggelig. -Hyggelig å møte deg, sheriff.
Vær forsiktig med villsvinene. De er skikkelig fæle.
De kan skade deg skikkelig. De gjennomborer deg uten problemer.
Og etterlater deg for å blø i hjel.
Herregud.
Takk for advarselen.
Greit. Gå og ta dem. Jepp.
Vi sees, sheriff.
Ring politiet i Tupelo. Etterlys Caroline og Mila Connors.
Finn Carolines pikenavn og Kent Street.
Det er alt jeg har. Gjør det med én gang, Ben.
-Oppfattet, Bodie. -Vi sees på stasjonen.
Hva sa han?
Han lette etter fyren du drepte med søppelsekken.
Hvor er han?
Borte.
Tida er snart inne. Følg meg til bilen min.
Skal du knivstikke meg eller skjære over strupen min?
Kanskje begge deler.
Hvem er stridsøksa?
Den som lærte meg at det ikke handler om hvor hardt man slår,
men hvor skarp den er.
Har jeg skjønt dette riktig? En småbyracerfører med Parkinsons...
...sliter med å få endene til å møtes for kona og datteren.
Fy faen.
Vi spiller alle med de kortene vi har fått, antar jeg.
Du holder det gående.
Du kjemper så godt du kan.
Det er det vi gjør.
Hvem er vi?
Oss.
-Alle sammen. Jeg vet da faen. -Ikke alle.
Hvorfor faen bryr du deg? Hæ?
Faen. Etter i går kveld,
etter denne jævla uka, vil du fortsatt kødde med meg?
Du drepte broren til kona mi. Du tvang meg til å drepe den kvinnen.
Jeg stjal penger fra feil folk.
Jeg forstår det. Herregud.
Jeg har gjort alt du har sagt. Jeg prøver bare å få livet mitt tilbake.
Det lille jeg har igjen.
Vi skal alle samme vei.
-Selv du? -Jeg vet at jeg skal det.
Det er forskjellen på meg og mennesker på steder som dette.
De er uvitende.
Ja. Du snakker hele tiden om hvor meningsløst alt er.
Det gjør du for å rettferdiggjøre alt det grusomme du gjør.
Hvis det finnes en verden der alt dette har betydning...
...så er det denne.
...du trenger ikke å være alene. Her på Heeley Family-begravelsesbyrået
står vi ved din side for å hjelpe deg i denne spesielle tiden,
med førsteklasses og rimelige tjenester og gravsteiner...
Jøsses. Det kan man regne med.
Når bransjen din er døden i en by som denne, så går det som smurt.
Gravsteiner til halv pris.
Folk dreper hverandre for småpenger og legger en stein over ditt råtnende lik.
Eller ring 424-98...
Da foreldrene mine døde, hadde de ikke engang småpenger.
Det tok årevis å spare opp til å erstatte tregravsteinen som kirka donerte.
Hva var poenget med det?
Vi kan prise oss lykkelige hvis vi får et skikkelig hvilested når alt er over.
Noe som sier: "Vi var her."
Jeg var ni år gammel.
Jeg kom hjem fra skolen og fant faren min død på kjøkkengulvet.
Han skjøt hodet av seg med en hagle.
Men først skjøt han mora mi med to skudd mens hun lå i badekaret.
Rettsmedisineren tok dem. Jeg så på. Jeg ante ikke hvor de dro.
En fjern slektning mente det var best for alle
å kremere dem og kaste asken.
Ikke vet jeg.
-Hvor er de? -I sikkerhet. Jeg sa jo det.
Det har du mitt ord på.
Så dette er ham?
Vent nå litt. Hva er dette for noe?
Vet han det ikke?
Vet hva da?
Vel? Gjør det.
Nei. Nei!
-Jeg gjorde alt du ba om. Alt. -Det gjorde du.
Du sa at du ikke dreper uskyldige. Det sa du.
Jeg så deg drepe den kvinnen, Shel. Jeg så på når du gjorde det.
Faen!
Vi skal alle samme vei.
Ja.
-Jeg tror det er alt. -Jeg tror det.
Tilbake til New Orleans?
-Kanskje. -Greit.
-Var det noe mer? -Ja.
Faen.
Hva faen, Clayton?
-Vi er en familie. -Det har vi aldri vært.
-Hei, Caroline. -Hei, Mr. Bodie.
-Hva gjør du her ute? -Jeg vet ærlig talt ikke.
Jeg måtte være nær noe bråkete.
Det er bråkete.
-Hvordan har Mila det? -Hun er hos foreldrene mine.
Etter alt hun har vært gjennom... Ikke vet jeg.
-Det er nok bra at hun får litt avstand. -Ja, det er bra. Det er bra.
Mr. Bodie, hvor er han?
Caroline... Jeg vet ikke.
Vil jeg se ham igjen?
Jeg håper virkelig det.
Skal vi leke en lek til?
Bare kaffen.
Greit.
Si meg...
Hva vil du bli når du blir stor?
Rolig.
-Bodie. -Ben.
Vel... Det var det.
Du, Ben...
Du er ålreit.
Tekst: Aleksander Kerr JuneFirst AB