- Dobré ráno! - Dobré!
- Kde je Paola? - Ještě jí nezačala směna.
Ksakru.
Dobré ráno.
Hej! Můžeš, zlato?
Už jdu.
Pardon.
- Ještě kávu? - Ano.
- Díky. - Pardon.
- Co je s tvou sestrou? - Nevím.
Až dorazí, řekni jí, že má padáka.
Třeba je nemocná nebo tak. Nebere telefon.
Bylas u ní doma?
Já myslela, že bude tady.
SVLÉKAČ STÁLE NA SVOBODĚ
Účet, prosím.
Stůl číslo pět platí.
Mám její fotku.
Ukažte.
Je pěkná.
Nechte si ji.
Chci nahlásit pohřešovanou.
Ale včera jste ji viděla, ne?
Čtu noviny. Co když ji dostal Svlé...
Svlékač.
Stačí.
Víte, kolik lidí mi dneska přišlo říct, že ten hajzl dostal jejich sestru?
Sedm.
A víte, kolik lidí se vrátilo domů jakoby nic?
Všichni.
Vraťte se domů.
Uvařte si uklidňující čaj. Přečtěte si knihu.
Paolo?
Bojím se o ni.
Podívejte.
Že nepřišla do práce, neznamená, že se jí něco stalo.
Lidé mají tajemství, tak to je.
Pao?
Zatracená kočka.
Děje se to stále a vždy je to stejné.
- Kočku by samotnou nenechala. - Ne.
Bez žrádla.
Kočky jsou odolné. Věřte mi. Mám tři.
To jí není podobné.
Koukněte, obvykle v takových případech bývají s přítelem.
- Kočku nakrmte. - Vy to nechápete, ona přítele nemá.
Určitě?
Vy se tu o ni strachujete
a ona se jednoho dne objeví a začne mluvit o novém chlapovi.
Koukněte, paní, přestaňte plýtvat mým časem.
Máme tu dost skutečné práce.
ŽENY V MODRÉM
Takže s námi nebudeš jíst?
Říkala jsem ti, že nemůžu odejít před koncem směny.
To víš. Prosím. Budeš tu s babičkou.
Mami, víš, že nesnáším babiččino jídlo. Je hrozné.
Přestaň kňourat. Neposlouchej ho, mami.
Čau.
K večeři ti udělám milánské řízky. Co ty na to?
Když mi neuvaří maminka, nebudu jíst.
- Jsi v pohodě? - To nevím.
Asi jsem vystrašená. Nebo nervózní. Já nevím.
Myslím, že dva týdny na přípravu nestačí.
Určitě umíš všechno, co potřebuješ.
- Určitě? - Jistě.
Dělám dobře?
Ano.
- Ano. - Ano?
Ano, děláš dobře.
- Jo? Myslíš? - Ano.
Jsem o tom přesvědčený. Vyskočilas z letadla, ne?
- Ano. - Otevřel se ti padák?
Ano, otevřel.
Víš, co je tvůj problém?
Jsi na sebe moc přísná.
Co neumíš, to se doučíš.
Krok za krokem. Všechno je fajn.
Ale přidám se na stranu dětí,
milánské řízky tvé matky nejsou jako ty tvoje.
Díky.
Věřím ve vzkříšení těla
a život věčný.
Zdravím, tati.
TRUMAN CAPOTE CHLADNOKREVNĚ
Vážně chceš první den přijít pozdě?
Jasně že ne, mami.
Říkal jste, že touhle dobou už bude Svlékač pasé.
Tedy, pane prezidente, podařilo se nám trochu vylepšit obraz.
- Výslechy... - Tak mi, Emilio,
laskavě vysvětlete tenhle titulek!
Zavolejte do novin. A zavřete těm šmejdům hubu.
Při vší úctě, pane prezidente,
nemyslím si, že by vládě prospěl titulek, že cenzurujeme média.
Tak toho zmetka konečně chyťte!
Slyšel jste mě, vy kreténe?
Pracujeme na tom, pane prezidente.
- Dvojité a trojité směny. Každý sleduje... - Už mám dost vašich výmluv, Emilio.
Vaše zadání bylo jasné. Ovládnout narativ a změnit image policie.
Zvládnete to? Mám vás vyměnit?
Hezký den.
V noci jsi zas nepřišel domů.
Vyspím se, až toho hajzla chytím.
Mluvila jsi s tátou?
Tak trochu.
Víš, že nikdy neschválí, že tu jsi?
Tak teď tu máme kroužek šití. Do hajzlu.
Kdo ví?
Mít tu pár buchet zas není úplně špatný.
Přestaň plácat blbosti.
Ať těm babám někdo řekne, že by neměly...
Neměly co?
Lozano?
Máme to zapotřebí, Romandío?
Hele, je pravda, že tě museli vytáhnout z nějakýho špinavýho bordelu?
Je to exotický kabaret.
Vidíte, chlapi? Jak moc je to celý seriózní?
Tak moc, že museli přitáhnout vyhazovače, aby ten kurník vedl.
Ten odznak z tebe policajta nedělá.
Chceš o něj zas přijít?
To jsem si myslel.
Posaďte se, prosím.
Zdravím.
Jak se vede?
- Zdravím. - Zdravím.
To je velká krása.
- Dámy, jak se máte? - Dobře, děkujeme.
Přišel jsem vám popřát hodně štěstí do prvního dne.
A připomenout vám, že tam venku
reprezentujete policejní sbor hlavního města.
Takže...
úsměv.
Pořád se usmívejte. Předveďte mi to.
Paráda! Kapitáne.
Rozdělíme vás do čtyř oddílů po čtyřech.
Pérezová, Lópezová, Carriónová, Hernándezová. Park Hundido.
Sánchezová, Aedová, Rodríguezová, Astorgaová. La Alameda.
De la Torre, Camachová, Herrerová a Cruzová. Park Santiago.
Teď si vyzvedněte vybavení.
Přeji vám vynikající první den.
Děkujeme.
Slečno Herrerová.
Ano, pane. Gabina Herrerová.
- Gabina Herrerová. Ano? - Ano, pane.
Dcera kapitána Herrery, velitele okrsku. Ano?
Ano, pane.
Výborně.
Asi ze všech nejlépe chápete význam toho, co tu děláme.
- Jistě, pane. - Nechápe ho každý.
- Ne, pane náčelníku. - To je problém.
Pojďme to změnit, Gabino!
Docílíme toho jedině vyprávěním příběhů. Skutečných, lidských a pravdivých příběhů.
- Rozumíte? - Ne tak úplně.
Chci vyprávět váš příběh.
„Gabina Herrerová. Dcera vyznamenaného policejního velitele.
Sestra tří příslušníků policejního sboru města Mexika.“
A teď vy v modré uniformě zachováváte tradici.
Budete na titulní straně časopisu Gran Hogar.
Já že se mám objevit na titulní straně časopisu?
Ano. Vy.
A váš otec.
- Ne. - Proč ne?
- Protože se mu to nelíbí. - Co se mu nelíbí?
- Pozornost. - Skutečně?
- Ne. Nesnáší ji. - To je škoda.
- Ano. - Nevadí, Gabino. Máme vás.
To je hlavní.
Až vám skončí směna, přijďte za mnou do zasedačky.
- Co nám asi dají? - Dvaadvacítku.
- Bezva. - Ne, pořádný poloautomat.
Koho chceš zabít?
Díky.
Omlouvám se.
Nevíte, kde si můžeme vyzvednout zbytek výstroje?
Jaký zbytek výstroje?
Střelné zbraně.
Děláte si srandu? My nedostaneme pistole?
Nejspíš jde o byrokratický zádrhel.
Ještě se musí vyřídit nějaké papíry.
- Do kdy? - Nevím.
Co jako máme dělat s tímhle?
Jsou v tom mince, abyste zavolaly policii, když zpozorujete nezákonnou činnost.
Slyšely jste ho?
- Ano, nebo ne? - Ano, Val. Klid.
Takže my, policajtky, máme volat policii?
A co ta píšťalka?
Když se taková činnost obrátí proti vám, zapískáte na ni.
Tak to si tu píšťalku strčte někam. Vypadáte, že s tím máte zkušenosti.
- Valentino. - Co?
Zkroťte si ji.
Bude v klidu.
Bude nezaměstnaná.
A kde jsou naše policejní vozy?
A my jim věřily.
Podle mě se chováš nerozumně.
- Já? - Ano, ty.
Já jsem nerozumná?
Lhali nám. Lhaní ti přijde rozumné?
K průtahům opravdu dochází.
Můj bratr jednou ztratil pouta.
Řekl, že mu je ukradli, ale já jsem si jistá, že je zašantročil.
No ale než dostal nová, trvalo to čtyři měsíce.
Když někoho zatkl, musel ho poutat provazem.
Chudáček, děsně se styděl.
Je lepší pistole nemít.
Statisticky přítomnost zbraně pravděpodobnost násilí nesníží, ale zvýší.
- Vážně? - Jsou na to studie.
Navíc 71 % policistů nikdy ve službě nevystřelí. Ani jednou.
- Slyšíš, Val? To je fajn vědět. - Jo, skvělý.
- Dobrý den. - Ahoj.
- Vaše práce je nejlepší. - Děkuji, mladá dámo.
Můj manžel je pilot.
Pro kterou aerolinku pracujete?
Tak do práce.
Děkuji.
Pomůžete mi najít Muzeum města Mexika?
Mohu vám nějak pomoci?
Nešla byste s námi na kávu?
Ovšemže ne. Jsem ve službě.
Čtyři sta metrů na jih, dalších čtyři sta metrů na západ.
A jste tam.
Kdo myslíš, že jsem? Šéfredaktor?
V novinách dělám teprve tři měsíce.
Máme příběh, Lucasi.
Píšťalky místo zbraní.
- Lhali nám. - Říkali přeci, že jde o zpoždění.
To tak říkají. Nepřiznají to.
Val, průtahy nejsou v mexické státní správě nic nového.
Co se ti stalo?
O čem to mluvíš?
Proč nepřiznáš, že se bojíš, ty zmetku.
Když jsi pobouřená ty, musí být pobouřený každý.
Ne. Ale...
To byl důležitý hovor.
- Ty mince jsou jen k oficiálnímu použití. - No tak já musela oficiálně upustit páru.
Proč ho tak uzurpuješ?
Má novou přítelkyni.
To není nic vážného. Nevydrží jim to.
Ona je... Jak se tomu říká? Ona je jen převoznice.
Ostine! Ostine!
- Jdeme. - Marío.
- Co se děje? - Ostine!
- Ztratil se Ostin. - Kdo to je?
- Můj pes. - Jak vypadá?
Je malý. Bílý s hnědými fleky.
Neboj. Pomůžeme ti ho najít.
Nepomůžeme, protože tohle není naše práce.
- Tak už můžeš jít, kluku. Čau. Díky. - Ne, počkej.
Tohle ale je naše práce.
Řekli, že máme pomáhat, a on pomoct potřebuje.
Proč musíš pořád dělat, co ti řeknou?
Už jako dítě jsi nedokázala přetahovat přes okraje.
Proto tam totiž jsou.
Nešla jsem k policii, abych hledala ztracené psy.
A ty?
- Vidíš? Ani jedna. - Co?
Že to dělat nebudeme.
S bratry všechno řešíme hodem mincí.
Jsem pro.
- Dobře. - Fajn. Orel.
Ostine!
Ostine?
Ostine!
Ostine.
Ostine!
- Zavolej na něj. - Ostine!
Ostine, ty kluku, pojď ke mně.
Našla jsem ho!
Ahoj.
Záhada vyřešena. Můžeme už jít?
Hele, tady.
Pojď sem, ty kluku.
Pojď. Je rozkošný!
Hele. Hele.
Hele.
Co je?
Nikoho sem nepouštějte.
- Co máte? - Nejspíš další oběť Svlékače.
Stejné znaky. Žena s tmavohnědými vlasy.
Spodní prádlo. Nohy, kotníky a zápěstí svázané.
Příčina smrti?
Nejspíš uškrcení, ale uvidíme po pitvě.
- Šperky, osobní věci? - Náhrdelník.
Dobře, vezmi to na stanici.
Ať to ohledají. Třeba získáme otisk prstu.
A dál?
- Pročesali jsme to, ale nikdo nic neví. - Poslouchej. Pročešte to znovu.
- Potřebujeme svědka, ksakru. - Dobře.
Sakra.
Kdo to tělo našel?
Nebudete nadšený.
- Našlas ho ty? - Ne.
To já.
Máme vědět ještě něco, Vaco?
K tělu je zavedlo štěně.
Ale když jsme dorazili, zjistili jsme, že ho tahle přikryla sakem.
Proč by sakra někdo kontaminoval místo činu?
Z úcty.
Z úcty?
Něco ti poradím.
Jestli chceš té holce pomoct, v první řadě měj úctu k místu činu.
A pak, když to jde, vzdej úctu mrtvole.
Rozumíš?
- Rozumíš? - Rozumím.
- Víme, o koho jde? - Zatím ne.
Tak prověř všechny seznamy pohřešovaných osob.
- Musíme něco najít. - Jo.
U těla je otisk boty.
Měli byste udělat odlitek.
Díazi.
- Zaregistruj ten otisk. - Dobře.
- Vaco. - Ano, pane?
Laskavě je odsud odvez.
Vyslechni je na stanici.
Jdeme. Pro dnešek stačí.
Dělejte!
Můžu se svobodně rozhodnout, co chci a co ne.
Že to nechápeš, je tvůj problém.
Chceš být svobodná? Tak vystup z mého auta.
- Marío. - Co je?
Nepřipomínala ti...
Koho?
Natalii.
Jak tě to napadlo?
Vůbec jí nebyla podobná.
Neřekla jsem, že jí byla podobná, jen že mi...
Zapomeň na to.
Jak probíhá tvůj první den?
Asi celkem dobře. Ale...
Dobře, že jo? Zklidnila ses. Vidíš? Je to bez problémů.
Ano, ale i tak to byl dost zvláštní den.
Tohle ti možná zvedne náladu.
Mami?
- Ahoj. - Mluvím s ní já.
Víš ty co? Řekla jsem učitelce, že jsi policistka a chytáš zločince.
Chytla zločince?
Mami, je pravda, že jsi chytla zločince?
- Jeden po druhém. - Ne, miláčku.
Dneska jsem tu prvně.
Říkala, že zločinci jsou ve skutečnosti policajti.
To je její názor.
Ale ona se plete. Je vyšinutá.
- Mami, kdy přijdeš domů? - V sedm.
Nezapomeňte si napsat úkoly.
Hrozně se mi po vás stýská. Dejte mi k telefonu tátu.
- Ano. - Máme tě rádi.
- Ahoj. - Ahoj.
Slyšet tě mi moc pomáhá.
- Co zvláštního se dneska stalo? - Lozano chce probrat to tělo.
- Hned! - Ano, už jdu.
- Tak později. - Jo?
Musím jít. Ahoj pak.
- Dobře, čau. - Ahoj.
Detektive, jsou tu.
Přivedli podezřelého.
Je to velký, robustní chlap. Pleš, plnovous.
Věk přes třicet.
Pracuje v parku.
Neviděly jste ho během služby?
- Ne. - Ne.
Jste si jisté?
Tady ho máme.
Heleďte. Tyhle výpovědi chci mít na stole, než odejdete.
- To uděláte pak. Pohyb. - Jdeme.
Šup. Běžte.
Nemůžu. Nejde to.
Nemůžu dostat z hlavy její obličej.
Hrůza.
Chápete, co prožila?
Jak byla vyděšená?
Teď už je v nebi.
Není v žádným nebi, ale v blbý márnici na železným stole.
Je nahá a samotná.
To je jen její tělo. Její duše je v nebi.
Paráda, tak když uvažuješ takhle, určitě mi to dokážeš vysvětlit.
Myslíš, že ten zmetek, co jí to provedl, má taky duši?
Každý máme duši. Tak to stojí v Bibli.
Ne, tak to tvrdí lidi jako ty.
S tím tvým Božím plánem.
Není to můj Boží plán. To je Boží plán.
Babička říká, že v kapitole 29 knihy Jeremjáš...
Tak co tu do hajzlu děláme?
Můžeš mi vysvětlit, proč hledáme Svlékače,
jestli nakonec všechny tyhle vraždy jsou součástí zasranýho Božího plánu?
Valentino, nech ji.
Dodělám to.
Jsi v pořádku?
- Jsi v pořádku? - Já ji nechtěla naštvat.
Jeho šéf řekl, že má 24hodinové směny.
A musí se mu hlásit jen jednou týdně.
Takže se podezřelý mohl na dlouhou dobu vzdálit.
A zodpovídal se jen tomuhle muži.
Naše výpovědi, detektive.
- Ještě něco? - Ne.
Navíc už byl ve vězení za sexuální delikt.
Co víc potřebujeme?
Podle posudku psychiatra byl případ zamítnut, když dovršil 17 let.
Vykazoval známky duševní retardace.
Duševní retardace. Úchyl je prostě úchyl.
Já vím, Lozano. Ale potřebujeme důkaz.
Když je řeč o možném důkazu...
No tak, Sofi. Posaď se ke mně.
- Tak co ty otisky? - Shodují se.
Pánové...
Doneste tu složku notáři. Ať sepíše doznání.
- Zavoláme jeho matce. - Ne. Teprve až podepíše doznání.
Lozano, se mnou.
Margarito.
Znáš tu ženu?
Tito?
Tito.
Znáš tu ženu?
- Dá si někdo kafíčko? - Díky, zlato. Čteš mi myšlenky.
Přijde ti pěkná?
Šla se projít do parku, kde pracuješ.
Viděls ji, viď?
A chtěl jsi s ní mluvit, nemám pravdu?
Protože jsi s ní chtěl mluvit, oslovil jsi ji, že jo?
Ale ona tě odmítla.
A ty ses rozzuřil, ano?
Děsně ses rozzuřil, Tito, je to tak?
Proč jsi to udělal?
Kampak? Sedni si. Koukej!
„Dne 29. března 1971.
Podezřelý sledoval Paolu Machadovou Rojo.
Oslovil ji, mluvil s ní.“
A zabils ji, ty sráči.
Proč jsi to udělal, Tito? Proč jsi jim to udělal, Tito?
Podívej se dobře, protože za to zaplatíš, sráči!
Podepíšeš doznání. A zaplatíš za to.
Kurva, vem si to pero, Tito! A podepiš...
Nechápete, že vůbec nerozumí, co říkáte?
Co tu kurva děláš? Vypadni!
- Už jsem byla na odchodu. - Podepíšeš to, Tito!
- Prosím, na nic nesahejte. - Dobrá.
Gabrielo, má drahá.
- Gabina. - Gabina. Překrásné jméno.
Mám pro vás překvapení. Velké překvapení.
Nemám pravdu, veliteli?
Víte, říkal jsem si... „Gabina“ na obálce, to je dobré.
Ale otec a dcera na obálce, to je skvělé, úžasné.
A pomyslel jsem si: „Schválně, jak moc váš otec nesnáší pozornost.“ No ne?
Proto jsem vám zavolal, že?
Pojďme.
Pustíme se do toho.
A je to.
Tak začneme.
Veliteli, můžete trochu blíž ke své dceři?
Prosím.
Veliteli, nemohl byste dceru třeba obejmout?
Obejměte ji. Chyťte ji.
Velký úsměv.
Úsměv, pane veliteli.
- To je ono! Výborně! - Ještě jednu.
Hej, modřenko. Pojď sem.
Tamhle je sestra oběti.
Přišla identifikovat tělo. Vezmi ji do márnice.
Cože? Já?
Mluvím tu snad s někým jiným?
Musím být do sedmi doma. Slíbila jsem to své rodině.
Ať jsi to slíbila třeba papeži.
Pojď sem. Pojď.
Budeš dělat, co se ti řekne, je to jasný?
No a ženský jsou stejně na tyhle kraviny lepší. Tu máš.
Dobrý večer. Jessica Machadová?
- Ano. - María de la Torre.
Promiňte mi to zpoždění, měla jsem práci.
Pojďte se mnou.
Je Paola v pořádku?
Co prosím?
Řekli mi, že mají informace o mojí sestře.
Má potíže?
Nic víc vám neřekli?
Jako co?
Posaďte se. Prosím.
- Vaše sestra... - Paola.
Paola.
Odpoledne jsme v parku našli tělo.
Cože?
Chceme, abyste nám...
řekla, jestli je to Paola.
Zlatíčko.
- Je to vaše sestra? - Paola.
Tohle je Paola.
Co ti to provedli, zlatíčko?
Ne!
Koho to sem čerti nesou?
Mluvíš o mně?
Možná.
Jsi sama?
Jo. A ty?
Ano.
Zajímavý.
V telefonu jsi byla rozrušená.
Kvůli těm zbraním.
Ano, jsem kvůli těm zbraním rozrušená.
Trochu jsem pátral.
Neřekl bych, že vám nedali pistole kvůli byrokratickému nedopatření.
Takže žádný zdržení?
Prostě si myslí, že není morální, aby ženy nosily zbraň?
Pojebanej den!
Chceš jít dál?
Nemůžu.
Nemůžeš?
Nebo nechceš?
- Dobrou, Val. - Jo, dobrou.
Žádal jste si mě?
Dvě poprvé.
Vaše první mrtvola ve váš první den.
Mimochodem...
Svlékač se doznal.
Cože?
Zítra ráno stane před soudcem.
Promiňte, ale ten podpis je vynucený. Je duševně labilní.
Samozřejmě. Zavraždil šest žen.
- Ale... - Chápu to.
Prvně jste viděla mrtvolu, ale proto máme důkazy.
Já byla u toho, kapitáne.
Mlátili ho, nemohl ani mluvit, byli tam tři policisti.
- Nemohl ani chytit... - Dost!
Už ani slovo.
Řeknu vám něco jiného a poděkujete mi.
Ani váš muž to nechce poslouchat.
Netahejte si to domů.
Věřte mi.
Moje exmanželka to potvrdí.
Jděte domů. Je pozdě.
Dobrou noc.
Nechcete svézt?
Jsme tu.
Řekla byste mi, jak to tu noc bylo?
Hrozně spěchala. Jak bych mohla nemít podezření?
Počkáš na mě?
Ne, už tak mám zpoždění a vždycky říkáš, ať chodím včas.
Kéž bys mi řekla, kam přijdeš pozdě.
- Čau. - Paolo, tohle město je nebezpečné.
Za minutu jsem vyšla, ale už byla pryč.
Viděla jsem jen auto.
Mělo bílou střechu.
Stálo na konci uličky, ale s běžícím motorem.
Viděla jste ho už předtím?
Nikdy.
Asi to byl někdo úplně cizí.
Bylo tohle u ní běžné?
Co?
Že nastupovala do cizích aut.
Kam tím míříte?
Jen se ptám...
Jestli běžně nastupovala do cizích aut.
Jako prostitutka?
Ne.
Máte mou sestru za prostitutku.
Ne, jistěže ne.
Jessico.
Jak si dovolujete takhle mluvit o někom, koho jste ani neznala? Styďte se.
- Dík. - Sbohem.
Pane veliteli. Děkuji vám za váš drahocenný čas.
A vy, Gabino.
Válela jste, jak se dnes říká.
Že byla úžasná, veliteli?
Tati.
Díky, žes při...
Už jen to, žes mě dostala do téhle pozice.
Tohle není vtip.
Nevíš, co tam venku hrozí.
Snažil jsem se tě varovat. Postarat se o tebe.
Nedívej se mi do očí bez vyzvání!
Doma už nejsi vítaná.
Mami. Co tu děláš?
Zachraňuju tě.
Co v práci?
Jdi si umýt ruce. Kde je tvůj bratr?
Dělal scény u babiččina jídla.
- Lásko. - Ahoj.
- Ahoj.
Měli jsme strach.
- Promiň. Ztratila jsem pojem o čase. - Marío!
Kam jsi schovala kečup?
Nikam. Je ve spíži, matko.
Děti by kečup jíst neměly. Ne?
Díky, mami.
Děkujeme za všechno.
- Proč jsi ji zavolal? - Měli jsme hlad. Neměň téma.
Víš, že tě podporuju ve všem.
Ve všem.
Ale potřebuju to vědět. A děti taky.
Co je? Můžeme se na tebe spolehnout, nebo ne?
Víš, kolikrát jsme museli večeřet bez tebe
- kvůli nenadálé schůzce? - Nechci se hádat.
Pustil jsem Acapulco, abych byl s tebou a s dětmi.
Ale když mi řekneš, že už se to nestane, bude mi to stačit, dobře?
Miluju tě.
Alexi, máma je doma. Pojď dolů na večeři.
- Můžeme. - Můžeme.
Můžeme.
Neměla bych se k policii vracet.
Proč ne?
Našly jsme v parku tělo 24leté ženy.
To je strašné.
Pak na mě kolegyně Valentina křičela,
protože jsem řekla, že duše oběti je v nebi.
Ona mi řekla, že Svlékač duši nemá.
Ale očividně nečetla Bibli.
Nejspíš byla rozzlobená.
Protože se plete.
Ne nutně.
Vždycky říkáš, že duše obětí jdou do nebe.
To ano, ale všichni nesmýšlejí jako my.
Tak kdo má pravdu?
- Vy obě. Ona ne... - Nechápu, jak by to šlo.
Ona věří tomu, čemu věří. A stejně tak my.
Musíme lidi přijímat takové, jací jsou. Ne jací chceme, aby byli.
Vystydne ti kakao.
Všechno v pořádku?
Jo. Dělám dětem milánské řízky.
Slyšel jsem v rádiu, že Svlékač má další oběť.
Ano.
V parku?
Ano, slyšela jsem.
To je hrozné. To proto jsi byla nesvá?
Ne. Ne, byla jsem nervózní z prvního dne.
Víš, viděla jsem krásné auto.
Nové, s bílou střechou. Jsou taková auta drahá?
No levná nejsou. Protože jsou z dovozu.
Ale kdybys takové chtěla, až se stanu partnerem, můžu ti ho koupit.
Cadillac, jako ten z té reklamy. Vybavuješ si?
Samozřejmě. Nádhera.
Za chvíli začnou zprávy.
Dobře.
Fajn?
- Jsi krásná. - Díky.
Čekáš hovor?
Ne.
Haló?
Moment.
To je kapitán Romandía.
- Haló? - De la Torre.
- Vyslýchala jste sestru oběti? - Potřebovala svézt.
Půl hodiny jsem ji přemlouval, ať vás nenahlásí,
a nevím, jestli jsem udělal dobře.
- Přijdu hned, lásko. Jo? - Dobře.
De la Torre!
Ano, pane.
Promiňte, ale zdá se, že ta oběť, Paola...
v noc, kdy byla zabita, nastoupila do auta.
No a co?
Bylo to drahé auto.
Jaké by si strážce parku nemohl dovolit.
Dost. Je to stejně jedno, protože ten chlap už je mrtvý.
Co?
Po podpisu doznání ho našli v cele mrtvého.
Dnes ve 13 hodin a 24 minut...
...po tísňovém volání
v parku Jardín de Santiago v obvodu Tlalpan
nalezla policie města Mexika
tělo Paoly Machadové bez známek života.
Po předložení nezvratných důkazů
byla zatčena jedna osoba.
Zahradník jménem Margarito Hidalgo Flores
ve věku přibližně 35 let.
Po předložení nezvratných důkazů proti jeho osobě
se podezřelý nakonec ke svým zločinům doznal.
O pár hodin později, když byl převezen do cely,
kde ho po zbytek života měly pronásledovat zločiny, které spáchal,
se Tlalpanský svlékač rozhodl vzít si vlastní život.
Po jeho smrti si naše město konečně může oddychnout.
- Dobré zprávy. - Pane.
Dobrý večer.
Tlalpanský svlékač po sobě zanechal šest obětí.
A celé město v hrůze.
Ale noc je nejtemnější těsně před svítáním.
A policie města Mexika zareagovala odvážně.
Já byla u toho.
Nechtěl mluvit a oni ho mlátili. Byli tam tři policisti.
- Nemohl ani chytit... - Dost!
Poslouchejte mě pozorně.
Nemůžete nikoho vyslýchat.
Nejste detektiv.
Případ Svlékače je uzavřený.
Dobrou noc.
HNĚDÁ BARVA BÍLÁ STŘECHA
SPOJITOST VRAŽD ŽEN
POLICIE NEMÁ STOPU VRAŽDY NA VZESTUPU
Příště uvidíte...
SVLÉKAČ DOPADEN!
Budete pendlovat mezi stanicí a parky.
- Potřebujete pomoc? - Když řeknu ano, odejdete?
Chci mít jistotu, že Tito Flores byl Svlékač.
Podle Jessicy Machadové v noc vraždy sestra nasedla do auta s bílou střechou.
A po zatčení Margarita zmínili jeho matku.
Promluvíme s ní.
VRAH
Už jsi za tu dobu zapomněl, jak to funguje?
Kde bych našel druhou botu do páru k téhle?
ŽENY V MODRÉM
Překlad titulků: Jiří Sailer