- God morgen! - Morn!
- Hvor er Paola? - Skiftet hennes har ikke startet ennå.
Faen.
God morgen.
Hei! Når du er klar, kjære.
Kommer.
- Beklager. Mer kaffe? - Ja takk.
- Takk. - Beklager.
- Hva er galt med søsteren din? - Jeg vet ikke.
Når hun kommer, si at hun har sparken.
Kanskje hun er syk eller noe. Hun tar ikke telefonen.
- Var du innom hos henne? - Jeg trodde hun var her.
AVKLEDEREN FORTSATT PÅ FRIFOT
Regningen, takk.
Bord fem vil ha hjelp.
- Jeg har et bilde av henne. - Få se.
Hun er vakker, hva?
Behold det. Jeg vil melde henne savnet.
Men du så henne jo i går?
Jeg har lest nyhetene. Hva om hun ble tatt av Avkled...
Avklederen.
Det er nok.
Vet du hvor mange som bare i dag har påstått at jævelen tok søstrene deres?
Sju.
Vet du hvor mange som kom hjem uten at noe hadde skjedd?
Alle sammen.
Jeg anbefaler å dra hjem igjen.
Lag deg en avslappende kopp med te. Les en bok.
Paola?
Jeg er bekymret for henne.
Hør her.
Det at hun ikke dro på jobb, betyr ikke at noe har skjedd.
Folk har hemmeligheter, det er alt.
Pao?
Jævla katt.
Det skjer stadig vekk.
Hun ville ikke latt katten være alene. Uten mat.
- Katter er tøffe. Tro meg. Jeg har tre. - Det er ikke likt henne.
I sånne tilfeller er de som oftest sammen med kjæresten.
- Mat katten. - Du forstår ikke. Hun har ingen kjæreste.
Er du sikker?
I dag er du veldig bekymret for henne,
og så dukker de opp og begynner å snakke om den nye mannen.
Slutt å kaste bort tiden min. Vi har ordentlig arbeid å gjøre.
Spiser du ikke med oss?
Jeg sa jo at jeg ikke kan dra før skiftet mitt slutter.
Du vet det. Bestemor blir hos deg.
Men jeg hater maten bestemor lager. Den er forferdelig.
Slutt å sutre. Ignorer ham, mamma.
Ha det.
Jeg kan lage milanesa til middag. Høres det bra ut?
Hvis mamma ikke lager mat, vil jeg ikke spise.
- Går det bra? - Nei, jeg tror ikke det.
Jeg er livredd, tror jeg. Eller nervøs. Jeg vet ikke.
Jeg tror ikke to uker er nok til å bli klar.
Jeg er sikker på at du vet alt du trenger å vite.
- Sikker? - Selvfølgelig.
Gjør jeg det rette?
Ja.
- Ja. - Ja?
Ja, du gjør det rette.
- Er du sikker? - Ja.
Jeg tror det. Du hoppet ut av et fly, ikke sant?
- Ja. - Åpnet fallskjermen seg?
- Ja. Ja, den åpnet seg. - Vet du hva problemet ditt er?
Du er for kritisk mot deg selv. Det du ikke vet nå, lærer du senere.
Et steg om gangen. Det er bra.
Men jeg er enig med barna.
Din mors milanesa er ikke like god som din.
Takk.
Legemets oppstandelse og det evige liv.
God morgen, pappa.
TRUMAN CAPOTE MED KALDT BLOD
Vil du seriøst komme for sent på din første dag?
Så klart ikke, mamma.
Sa du ikke at Avklederen ville være gamle nyheter nå?
Vel, herr president, vi har klart å vinne tilbake noe tapt terreng.
- Henvendelsene... - Så, Emilio.
Forklar denne jævla overskriften!
Ring PIPSA. Og legg press på disse jævlene.
Med all respekt, herr president, jeg tror ikke det blir bra for regjeringen
med en overskrift som sier at vi sensurerer media.
Så ta den jævelen en gang for alle!
Hørte du meg, din jævel?
Vi jobber med det, herr president.
Dobbelt- og trippelskift. Jeg har alle som følger...
Jeg er lei av unnskyldningene dine. Oppgaven var enkel.
Ta kontroll over narrativet og endre politiets image.
Kan du det, eller må jeg bytte deg ut?
Ha en fin dag.
Du kom ikke hjem igjen i går.
Jeg sover når jeg har tatt denne jævelen.
- Har du snakket med pappa? - På en måte.
Han vil aldri akseptere at du er her.
En syklubb, det er det vi får nå. Faen.
Hvem vet? Det er ikke så verst å ha noen skjørt her.
Pisspreik.
Noen må fortelle de rypene at de ikke burde...
Hva da?
Lozano?
Hva er det vi tuller med, Romandía?
Hei. Er det sant at de måtte dra deg ut av et bedritent bordell?
Eksotisk kabaret.
Ser dere, gutter? Hvor seriøst alt dette er?
Det er så seriøst at de måtte gi en dørvakt ansvaret for dette tøvet.
Politiskiltet betyr ikke at du er politi.
Vil du miste det igjen?
Det var det jeg tenkte.
Sett dere.
Hallo. Hvordan går det?
- Hei. - Hei.
- Hvordan går det?
For en skjønnhet.
- Señoritaer, hvordan har dere det? - Bra, takk.
Jeg vil ønske dere lykke til på deres første dag.
Og minne dere på at der ute
representerer dere byens politistyrke.
Så...
Smil.
Alltid smil. La meg se.
Ja, for faen! Overbetjent.
Vi deler dere i fire grupper på fire.
Pérez, López, Carrión, Hernández. Parque Hundido.
Sánchez, Aedo, Rodríguez, Astorga. La Alameda.
De la Torre, Camacho, Herrera og Cruz. Parque Santiago.
- Gå og hent utstyret deres. - Ha en fantastisk første dag.
Takk.
- Señorita Herrera. - Ja, señor. Gabina Herrera.
- Gabina Herrera. Riktig? - Ja.
Politimester Herreras datter. Ikke sant?
Ja, señor.
Utmerket. Jeg tror du, mer enn noen andre, forstår viktigheten av det vi gjør.
- Så klart. - Og ikke alle forstår det.
Nei, sjef.
Det er et problem. La oss forandre det, Gabina!
Det kan vi gjøre ved å fortelle historier. Ekte, menneskelige og sanne historier.
- Forstår du? - Egentlig ikke.
Jeg vil fortelle historien din. "Gabina Herrera.
Datter av en dekorert politimester.
Søster av tre betjenter i Mexico by-politiet."
Og nå er du kledd i blått. Du holder tradisjonen i live.
Du blir forsidejenta for Gran Hogar- bladet.
Vil du at jeg skal være på bladets forside?
Ja. Du.
Og faren din.
- Nei. - Hvorfor ikke?
- Fordi han ikke liker dette. - Hva er det han ikke liker?
- Å være i rampelyset. - Jaså?
- Han hater det. - Det var synd.
- Ja. - Det gjør ikke noe. Vi har deg.
Og det er det som betyr noe.
Møt meg i konferanserommet etter skiftet.
- Hva tror du vi får? - En kaliber 22.
- Bra. - En halvautomatisk.
Hvem vil du drepe?
Takk.
Unnskyld.
Vet du hvor vi kan hente resten av utstyret?
- Hvilket resten av utstyret? - Skytevåpnene våre?
Hvorfor i helvete skal vi ikke få våpen?
Jeg tror det er et byråkratisk problem.
Det er fortsatt litt papirarbeid igjen.
- Når blir det gjort? - Vet ikke.
Hva skal vi gjøre med dette?
Det er mynter, så dere kan ringe politiet hvis dere er vitne til noe ulovlig.
Hører dere ham?
- Ja eller nei? - Ja, Val. Ro deg ned.
- Så vi, politiet, skal ringe politiet? - Hva med fløyta?
Hvis ulovlig aktivitet kommer mot deg, blåser du i den.
I så fall, sjef, kan du blåse i den selv. Du har visst erfaring med det.
- Valentina. - Hva?
- Få kontroll over henne. - Ja da.
- Hun blir arbeidsledig. - Og hvor er politibilene våre?
- Tenk at vi trodde på dem. - Jeg synes du er urimelig.
- Jeg? - Ja, du.
Er jeg urimelig? De løy. Er løgner rimelig?
Forsinkelser kan skje. Broren min mistet håndjernene en gang.
Han sa de ble stjålet, men jeg tror han rotet dem bort.
Saken er at det tok fire måneder å få dem erstattet.
Når han arresterte noen, måtte han bruke tau.
Stakkars fyr, han skammet seg så fælt.
Det er best ikke å ha det.
Statistisk sett øker sjansen for vold hvis det er våpen der.
- Er det sant? - Studier viser det.
Og 71 % av politibetjenter avfyrer aldri våpenet mens de er på vakt. Ikke én gang.
- Hørte du det, Val? Det er godt å vite. - Ja, flott.
- Hei. - Hei.
- Dere har en så flott jobb. - Tusen takk, unge dame.
Mannen min er pilot. Hvilket flyselskap jobber dere for?
La oss sette i gang.
Tusen takk.
Kan du hjelpe meg å finne museet?
Kan jeg hjelpe dere?
- Vil du bli med og ta en kopp kaffe? - Så klart ikke. Jeg er på vakt.
En halv kilometer mot sør, en halv kilometer mot vest.
Så er du der.
Hvem tror du jeg er? Redaktøren? Jeg har jobbet i avisen i tre måneder.
Vi har en story.
- Fløyter i stedet for våpen. De løy. - Jeg trodde de sa det var en forsinkelse.
De vil ikke innrømme det.
En forsinkelse er ingen nyhet med meksikanske myndigheter.
- Hva har skjedd med deg? - Hva mener du?
Hvorfor innrømmer du ikke at du er redd?
Når du er sint, vil du at alle andre skal være sinte.
Nei. Men...
Det var en viktig samtale.
- Disse myntene er kun til offisielt bruk. - Vel...
Jeg måtte offisielt slippe ut litt damp.
Hvorfor insisterer du så mye? Han har en ny kjæreste.
Det er ikke seriøst. Det kommer ikke til å vare.
Hun er... Hva er det de sier? Hun er bare en "trøstepartner".
Ostin! Ostin! Ostin!
- Kom igjen. - María.
- Hva skjer? - Ostin!
- Jeg finner ikke Ostin. - Hvem er Ostin?
- Hunden min. - Hvordan ser han ut?
Han er liten. Hvit med brune flekker.
Ikke vær redd. Vi finner ham.
Nei, det gjør vi faktisk ikke. Det er ikke jobben vår.
- Så du kan gå nå. Ha det. Takk. - Nei vent.
Det er jobben vår.
Vi ble bedt om å hjelpe, og han trenger hjelp.
Hvorfor må du alltid gjøre som du blir bedt om?
Selv som barn, kunne du aldri farge utenfor linjene.
Fordi det er det de er der for.
Jeg ble ikke betjent for å lete etter bortkomne hunder.
Og du?
- Ser du? Ingen. - Hva da?
Vi vil ikke gjøre det.
Brødrene mine og jeg avgjør alt med et myntkast.
Jeg er med.
- OK. - OK. Mynt.
Ostin!
Ostin?
Ostin!
Ostin.
Ostin!
- Rop på ham. - Ostin!
Ostin. Hei, kom hit.
Jeg fant ham!
Hei.
Mysteriet løst. Kan vi gå nå, jenter?
Se her.
Hei, kom hit, gutt.
Kom hit. Han er så søt!
Se. Se.
Se.
Hva er det?
Hva er i veien?
Hold dem unna.
- Hva er det? - Ser ut som et nytt offer av Avklederen.
Samme likheter. Kvinne med mørkebrunt hår.
Undertøy. Føtter, ankler og håndledd bundet.
Dødsårsak?
Trolig kvelning, men vi venter på obduksjonen.
- Smykker, eiendeler? - Et halskjede.
Ta det med til stasjonen.
Få det undersøkt. Vi kan finne fingeravtrykk.
Noe annet?
- Vi har gransket området uten hell. - Gå gjennom det på nytt.
- Vi trenger et jævla vitne. - Greit.
Faen.
- Hvem fant liket? - Du vil ikke like det.
- Fant du liket? - Nei.
Det var meg.
- Noe annet vi bør vite, Vaca? - En valp førte dem til liket.
Men da vi kom, hadde hun her dekket liket med jakken sin.
Og hvorfor i helvete skulle noen forurense åstedet?
Av respekt.
Respekt?
Jeg skal gi deg et råd, señorita.
Hvis du vil hjelpe den døde jenta, respekterer du åstedet først.
Og så respekterer du liket.
Forstått?
- Forstått? - Forstått.
- Er hun identifisert? - Ikke ennå.
La oss sjekke alle lister over savnede personer.
- Vi må finne noe. - Greit.
Det er et skoavtrykk ved siden av liket. Kanskje du bør ta et gipsavtrykk.
Díaz.
Registrer skoavtrykket.
- Vaca. - Ja, señor?
Få dem vekk, er du snill. Ta forklaringene deres på stasjonen.
Det er nok for i dag.
Kom igjen!
Jeg er fri til å bestemme hva jeg vil og ikke.
Hvis du ikke forstår, er det ditt problem.
Vil du være fri? Kom deg ut av bilen min.
- María. - Hva?
- Minnet hun deg ikke om... - Hvem?
- Natalia. - Hvorfor sier du det?
Hun lignet ikke.
Jeg sa ikke at de lignet, men hun minnet meg...
Glem det.
Hvordan går den første dagen din?
Fint, tror jeg. Men...
Bra, ikke sant? Du har roet deg ned. Ser du? Det er ikke noe problem.
Ja, det var fortsatt en merkelig dag.
Kanskje dette vil muntre deg opp.
Hei, mamma? Jeg snakket med henne.
Jeg fortalte læreren min at du er en betjent som fanger kriminelle.
Tok hun en kriminell? Mamma, er det sant at du tok en kriminell?
- En om gangen. - Nei. Det var bare første dag.
Hun sa at de virkelige kriminelle var politiet.
- Det er hennes synspunkt. - Hun tar feil. Hun er gal.
- Mamma, når kommer du hjem? - Klokken sju.
Ikke glem å gjøre leksene.
Jeg savner dere så mye. Få snakke med pappa.
- Ja. - Vi er glad i deg.
- Hallo. - Hallo.
- Det hjelper å høre stemmen din. - Hvilke rare ting skjedde i dag?
Lozano vil spørre deg om liket.
- Nå! - Ja, jeg kommer.
- Snakkes? - Er du sikker?
Jeg må legge på. Ses senere.
- OK. Ha det. - Ha det.
Etterforsker, her er de.
De har hentet inn en mistenkt. En stor fyr, kraftig. Skallet, skjegg.
Han er minst tretti år gammel. Han jobber i parken.
- Så noen av dere ham i løpet av skiftet? - Nei.
Er dere sikre?
Her kommer han.
Jeg vil ha forklaringene på skrivebordet mitt før dere drar.
- Det kan dere gjøre senere. - Vi går.
Kom igjen, kom igjen. Gå.
Jeg klarer det ikke.
- Jeg klarer ikke å glemme ansiktet. - Det er grusomt.
Tenk på hva hun opplevde. Tenk på frykten hennes.
Hun er hos Gud nå.
Hun er ikke hos Gud, hun er i likhuset på et metallbord.
Hun er naken, og hun er alene.
Det er bare kroppen hennes. Sjelen er hos Gud.
Fint at du tenker sånn, for da kan du forklare noe.
Tror du at jævelen som gjorde dette mot henne, også har en sjel?
Alle har en sjel. Det er det Bibelen sier.
Nei, det er det sånne som deg sier.
Med din Guds plan.
Det er ikke min Guds plan. Det er Guds plan.
Bestemor sier at i kapittel 29 av Jeremias bok...
Så hva faen gjør vi her?
Kan du forklare hvorfor vi leter etter Avklederen,
hvis alle disse drapene til syvende og sist er en del av Guds plan?
La henne være.
- Jeg skriver forklaringen. - Går det bra med deg?
- Går det bra? - Jeg mente ikke å gjøre henne oppskaket.
Sjefen hans sa han har 24-timers vakter.
Han rapporterer inn bare en gang i uken.
Det betyr at den mistenkte kan være fraværende i lange perioder.
Det var bare ham han sto til ansvar for.
Forklaringene våre, etterforsker.
- Noe annet? - Nei.
Og han har sittet inne for et seksuelt overgrep.
Hva mer trenger vi?
Den psykiatriske rapporten sier at saken ble henlagt da han fylte 17.
Han viste tegn på å være psykisk utviklingshemmet.
Psykisk utviklingshemmet. En pervo er en pervo.
Jeg vet det, Lozano. Men vi trenger bevis.
Og når vi snakker om potensielle bevis...
Kom, Sofi. Sett deg ved meg.
- La oss se fingeravtrykkene. - De matcher.
Mine herrer...
Ta denne filen til notarius. Han kan skrive tilståelsen.
- Vi må ringe moren hans. - Ikke før vi har en signert tilståelse.
Lozano, bli med meg.
Margarito. Kjenner du denne kvinnen?
Tito?
Tito. Kjenner du denne kvinnen?
- Vil dere ha kaffe? - Takk. Du er en tankeleser.
Er hun pen?
Hun gikk en tur i parken der du jobber.
Så du henne?
Du så henne og ville snakke med henne.
Siden du ville snakke med henne, gikk du bort til henne, hva?
Men hun avviste deg.
Og du ble sint, ikke sant? Du ble veldig sint, ikke sant, Tito?
Hvorfor gjorde du det?
Hvor skal du? Sett deg!
"Den 29. mars 1971.
Den mistenkte fulgte etter Paola Machado Rojo.
Han kom bort og snakket med henne."
Du drepte henne, din jævel.
Hvorfor, Tito? Hvorfor gjorde du det mot dem?
Ta en god titt, for du skal svi for dette, din jævel!
Du signerer tilståelsen. Og du skal svi for dette.
Ta den jævla penna, Tito! Du skal signere...
Han forstår ikke hva du sier.
Hva faen gjør du her? Kom deg ut!
- Jeg skulle til å gå. - Du skal signere!
- Ikke rør noe, er du snill. - Greit.
Gabriela, min kjære.
- Gabina. - Gabina. Nydelig navn.
Jeg har en overraskelse til deg. En stor overraskelse.
Stemmer ikke det?
Jeg tenkte... Gabina på omslaget. Bra.
Men far og datter på forsiden: Fabelaktig, utrolig.
Og jeg sa til meg selv: "La oss se hvor mye din far hater rampelyset."
Det var derfor jeg ringte.
Kom igjen.
Da setter vi i gang.
- Der, ja. - Da setter vi i gang.
Kan du gå litt nærmere datteren din?
Vær så snill.
Politimester, kan du kanskje gi datteren din en klem?
Klem henne. Hold rundt henne.
Et stort smil nå.
Smil, politimester.
- Der ja! Flott! - Ett til.
Politidamen. Kom hit.
Offerets søster er der borte.
Hun må identifisere liket. Ta henne med til likhuset.
Hva? Jeg?
Snakker jeg til noen andre?
Jeg må være hjemme innen sju. Jeg lovet familien min det.
Jeg bryr meg ikke om du lovet paven det.
Kom hit. Kom.
Du gjør som du får beskjed om, er det klart?
Og damer er bedre med sånt tull. Her.
God ettermiddag. Jessica Machado?
- Ja. - Jeg er María de la Torre.
Beklager at jeg kom så sent, jeg jobbet.
- Bli med meg. - Er alt bra med Paola?
Unnskyld?
De sa at de hadde informasjon om søsteren min.
- Er hun i trøbbel? - Fortalte de ikke mer?
Som hva?
Sett deg, er du snill.
- Din søster... - Paola.
Paola.
- Vi fant en død person i parken i dag. - Hva?
Vi vil at du... skal fortelle oss om det er Paola.
Vennen min.
- Er det søsteren din? - Paola.
Det er Paola.
Hva har de gjort mot deg, vennen min?
Nei!
- Snakker om sola. - Snakket du om meg?
Kanskje.
- Er du alene? - Ja. Du?
Ja.
- Interessant. - Du var oppskaket på telefonen.
- På grunn av våpnene. - Jeg er oppskaket på grunn av våpnene.
Jeg gravde litt.
Jeg tror ikke grunnen til at dere ikke får skytevåpen, er et byråkrati.
Er det ikke en forsinkelse?
Tror de at det ikke er moralsk for kvinner å være bevæpnet?
For en bedriten dag!
Vil du komme inn?
Jeg kan ikke.
Du kan ikke?
Eller vil ikke?
- God natt, Val. - God natt.
Du tilkalte meg.
De to første.
Ditt første lik på din første dag.
For hva det er verdt...
- Avklederen tilsto. - Hva?
Han skal møte i retten i morgen tidlig.
Han ble tvunget til å signere. Han er ikke mentalt stabil.
Så klart ikke. Han drepte seks kvinner.
- Men... - Jeg forstår.
Du så ditt første lik, men det er derfor vi har bevisene.
Jeg var der.
De slo ham, han kunne ikke engang snakke, det var tre betjenter.
- Han kunne ikke... - Stopp!
Ikke ett ord til om dette.
Jeg skal si deg noe som du vil takke meg for.
Mannen din vil heller ikke høre om dette. Ikke ta det med deg hjem.
Tro meg. Jeg har en ekskone som bevis.
Dra hjem. Det er sent.
God kveld.
Kan jeg gi deg skyss?
Her er det.
Kan du fortelle meg om den kvelden?
Hun hadde hastverk. Hvorfor var jeg ikke mistenksom?
Kan du vente på meg?
Nei, jeg er sen alt, og du sier alltid at jeg skal være presis.
Bare fortell hva du er sent ute til.
- Ha det. - Paola, denne byen er veldig farlig.
Jeg kom ut et minutt senere, men hun var borte.
Jeg så bare en bil.
Den hadde hvit topp.
Parkert i enden av bakgaten, men med motoren i gang.
Hadde du sett bilen før?
Aldri.
- Han så ut som en fremmed. - Var det vanlig for henne?
- Hva da? - Å sette seg i en fremmeds bil?
- Hva er det du sier? - Det jeg prøver å si...
Om hun satte seg i fremmedes biler? Som en prostituert?
- Nei. - Du kaller søsteren min en prostituert.
Nei, selvfølgelig ikke.
Jessica.
Hvordan våger du å si noe sånt om en du aldri har møtt? Skam deg.
- Takk. - Adjø.
Politimester. Takk for din verdifulle tid.
Og Gabina.
"Du rocker, baby", som de unge sier i dag.
Synes ikke du hun var fantastisk?
Pappa. Takk for at du aksept...
Du har satt meg i denne stillingen.
Dette er ikke en spøk. Du vet ikke hva som er der ute.
Jeg prøvde å advare deg. Jeg prøvde å ta vare på deg.
Ikke se meg i øynene hvis jeg ikke ber om det!
Du er ikke velkommen hjemme.
- Mamma. Hva gjør du her? - Jeg er her for å redde deg.
Hvordan var det?
Vask hendene. Hvor er broren din?
Han fikk raserianfall over bestemors mat.
- Kjære. - Hei.
- Hei.
Vi var bekymret.
- Beklager. Jeg glemte tiden. - María!
- Hvor har du gjemt ketsjupen? - Den er i spiskammeret.
Jeg synes ikke barn bør spise ketsjup. Ikke sant?
Takk, mor.
Takk for alt.
- Hvorfor ringte du henne? - Vi var sultne. Ikke bytt tema.
Jeg har støttet deg gjennom alt.
Alt. Men jeg må vite, barna må vite...
Hva er galt? Kan vi stole på deg eller ikke?
Vet du hvor mange ganger vi har spist uten deg
- på grunn av et møte i siste liten? - Jeg vil ikke krangle.
Jeg droppet Acapulco for å være sammen med deg og barna.
Hvis du sier at det ikke skal skje igjen, er det greit.
Jeg elsker deg.
Alex, mamma er hjemme. Kom ned til middag.
- Vi er klare. - Vi er klare.
Vi er klare.
- Jeg tror ikke jeg bør være i politiet. - Hvorfor ikke?
Vi fant liket av en 24 år gammel kvinne i parken.
Det er grusomt.
Så kjeftet partneren min på meg fordi jeg sa at offerets sjel var hos Gud.
Hun sa at Avklederen ikke har noen sjel. Men hun har nok ikke lest Bibelen.
- Hun var sikkert sint. - Fordi hun tar feil.
Ikke nødvendigvis.
Du sier alltid at ofrenes sjel går til Gud.
Ja, men ikke alle tenker som oss.
Så hvem har rett?
- Begge to. Hun tror ikke... - Jeg forstår ikke hvordan.
Hun tror det hun tror. Og det gjør vi også.
Vi må akseptere folk som de er, og ikke hvordan vi vil at de skal være.
Kakaoen din blir kald.
Er alt i orden?
Ja. Jeg lager milanesa til barna.
Jeg hørte på radioen at det er enda et offer av Avklederen.
Ja.
I parken?
Ja, jeg hørte om det.
Det er grusomt. Er det derfor du er nedfor?
Nei. Nei, jeg var nervøs for min første dag.
Jeg så forresten en fin bil.
Det var en ny bil med hvit topp. Er de dyre?
De er ikke billige. For de er importerte.
Men hvis du vil ha en sånn bil, kan jeg kjøpe en til deg når jeg blir partner.
Cadillac, som den fra reklamen. Du vet hva jeg mener?
Ja, så klart. Den er fin.
- Nyhetene starter snart. - OK.
OK?
- Du er vakker. - Tusen takk.
- Venter du en telefon? - Nei.
Hallo?
Et øyeblikk. Overbetjent Romandía vil snakke med deg.
Hallo?
De la Torre. Avhørte du offerets søster?
Hun trengte skyss.
Jeg brukte en halvtime på å få henne fra å rapportere deg,
og jeg vet ikke om det var riktig.
- Snakker med deg senere. - OK.
- De la Torre! - Ja, señor.
Beklager, men det ser ut til at offeret, Paola,
satte seg i en bil den kvelden hun ble drept.
Hva så?
Det var en dyr bil. En bil som en parkvokter ikke har råd til.
Det holder. Det betyr ikke noe, fyren er død alt.
Hva?
Han ble funnet i cellen etter at han undertegnet tilståelsen.
I dag klokken 13.24...
...etter å ha blitt tilkalt til Parque Jardín de Santiago i distriktet Tlalpan,
fant Mexico by-politiet
den livløse kroppen til Paola Machado.
Etter å ha funnet ugjendrivelige bevis, ble en person pågrepet.
Gartneren som går under navnet Margarito Hidalgo Flores,
omtrent 35 år gammel.
Etter å ha blitt presentert med ugjendrivelige bevis mot seg,
tilsto den mistenkte til slutt forbrytelsene sine.
Timer senere, da han var blitt ført til cellen sin,
der han skulle tilbringe resten av sine dager,
hjemsøkt av forbrytelsene han hadde begått,
bestemte Avklederen seg for å ta sitt eget liv.
Med dette dødsfallet kan byen vår i kveld endelig hvile.
- Endelig gode nyheter. - Señor.
God kveld der hjemme.
Avklederen etterlot seg seks ofre.
Og en hel by i redsel.
Men natten er mørkest like før daggry.
Og politiet i Mexico by har vist stort mot.
Jeg var der, sjef. Han ville ikke snakke, og de slo ham.
Det var tre betjenter.
- Han kunne ikke... - Stopp!
Hør veldig godt etter.
Du kan ikke avhøre noen. Du er ikke etterforsker.
Saken om Avklederen er avsluttet.
God kveld.
BRUN FARGE HVIT TOPP
DRAP PÅ KVINNER
POLITI UTEN LEDETRÅDER STADIG FLERE DRAP
I neste episode...
AVKLEDEREN PÅGREPET!
Fra nå av veksler dere mellom stasjonen og parkene.
- Trenger du hjelp? - Går du vekk hvis jeg sier ja?
Jeg vil vite sikkert at Tito Flores var Avklederen.
Jessica Machado tror at søsteren satte seg i en bil med hvit topp
den kvelden hun ble drept.
Da Margarito ble pågrepet, nevnte de moren hans. Vi kan snakke med henne.
MORDER
Har du glemt hvordan ting fungerer?
Hvor finner jeg skoen som hører til denne?
Tekst: Evy Hvidsten