- Dobro jutro! - Jutro!
- Kje je Paola? - Pozneje začne delati.
Presneto.
Dobro jutro.
- Ej! Bo kaj, ljubica? - Že grem.
- Oprosti. Boš še kave? - Prosim.
- Hvala. - Oprosti.
- Kaj je s tvojo sestro? - Ne vem.
Ko pride, ji povej, da je odpuščena.
Mogoče je bolna. Ne oglasi se na telefon.
- Si bila pri njej? - Mislila sem, da se bova videli tu.
SLAČILEC NA PROSTOSTI
Račun, prosim.
Kličejo te.
- Njeno fotografijo imam. - Poglejmo.
Čedna je.
Obdržite jo. Rada bi prijavila, da je pogrešana.
Včeraj ste jo videli.
- Kaj, če jo je dobil Slačilec? - Slačilec.
Dovolj.
Veste, koliko ljudi je danes prišlo, češ da jim je prasec ugrabil sestro?
Sedem.
Veste, koliko se jih je vrnilo domov?
Vse.
Predlagam, da greste domov,
si skuhate zeliščni čaj in berete knjigo.
Paola?
Skrbi me zanjo.
Ni nujno, da se ji je kaj zgodilo, ker ni prišla v službo.
Ljudje imajo skrivnosti.
Pao?
Klinčeva mačka.
- Ves čas se dogaja. Vedno ista pesem. - Mačke ne bi pustila same.
Brez hrane.
- Mačke so vzdržljive. Tri imam. - Ni ji podobno.
Najpogosteje so pri fantu.
- Nahranite mačka. - Ne razumete. Nima fanta.
Res ne?
Zdaj vas skrbi zanjo,
potem pa se bo pojavila in vam pripovedovala o novem moškem.
Ne tratite več mojega časa. Resnejše delo imamo.
WOMEN IN BLUE
Ne boš jedla z nami?
Ne morem oditi pred koncem izmene.
Babica bo pazila na vaju.
Babica grozno kuha, njena hrana mi ni všeč.
Nehaj jamrati. Ne zmeni se zanj, mami.
Adijo.
Za večerjo lahko ocvrem dunajske zrezke. Prav?
Če ne bo kuhala mamica, ne bom jedel.
- Si dobro? - Ne vem.
Zaskrbljena sem, se mi zdi. Ali živčna. Ne vem.
Dva tedna urjenja je premalo.
Prepričan sem, da veš vse, kar moraš vedeti.
- Res? - Seveda.
Delam prav?
Ja.
- Ja. - Ja?
Ja, prav delaš.
- Ja? Misliš? - Ja. Saj si skočila iz letala, ne?
- Ja. - Se je padalo odprlo?
Ja, odprlo se je.
Veš, kaj je tvoja težava? Preveč zahtevaš od sebe.
Tisto, česar ne znaš, se boš naučila. Korak za korakom.
Se pa strinjam z otrokoma. Tvoja mama ne zna ocvreti dunajcev tako kot ti.
Hvala.
Vstajenje telesa
in večno življenje.
Dobro jutro, oče.
TRUMAN CAPOTE HLADNOKRVNO
Bi res rada zamudila prvi dan?
Seveda ne, mami.
Nisi rekel, da bodo Slačilca kmalu ujeli?
Gospod predsednik, nekaj priljubljenosti smo le pridobili.
- Preiskava... - Potem pa mi razloži te klinčeve naslove!
Pokliči PIPSO in zatri te klince.
Brez zamere, g. predsednik,
vlada ne bo nič pridobila,
če bo v časopisih pisalo, da cenzuriramo medije.
Potem pa že primite klinca! Me slišiš, pezde?
Trudimo se, gospod predsednik.
Delamo trojno izmeno. Vsi sledijo...
Sit sem izgovorov, Emilio. Tvoje delo je jasno.
Nadzoruj zadevo in spremeni podobo policije. Ali pokličem koga drugega?
Lep dan.
Nisi spal doma.
Spal bom, ko bom ujel tega klinca.
- Si govorila z očetom? - Recimo.
Nikoli ne bo sprejel tega, da si tu.
Šiviljski krožek smo dobili. Sranje.
Kdo ve? Ni tako slabo, da je tu nekaj deklet.
Ne serji.
- Naj babam kdo pove, da ne smejo... - Česa?
- Lozano? - Zakaj se zajebavamo, Romandía?
Je res, da so te potegnili iz usranega bordela?
Iz eksotičnega kabareta.
Vidite, kako resno je vse to?
Tako resno, da so morali poklicati redarja.
Značka ne naredi policista.
Bi jo rad spet izgubil?
Se mi je kar zdelo.
Prosim, sedite.
Živjo. Kako ste?
- Živjo. - Zdravo.
- Živjo. - Pozdravljeni.
Kakšna lepota!
- Gospe, kako ste? - Dobro, hvala.
Prišel sem vam zaželet srečo na prvi dan.
In vas opozorit, da zunaj
zastopate mestno policijo.
Zato...
Se nasmejte.
Vedno se smehljajte. Pokažite.
To! Stotnik.
Razporedili vas bomo v štiri patrulje po štiri.
Pérez, López, Carrión, Hernández. Park Hundido.
Sánchez, Aedo, Rodríguez, Astorga. La Alameda.
De la Torre, Camacho, Herrera in Cruz. Park Santiago.
Pojdite po opremo.
Želim vam čudovit prvi dan.
Hvala.
- Gdč. Herrera. - Ja. Gabina Herrera.
- Gabina Herrera. Pravilno? - Ja.
Hči komandirja Herrere, šefa policijskega okrožja?
- Ja. - Odlično.
Ti najbolje razumeš, kako pomembno delo opravljamo.
- Seveda. - Tega ne razumejo vsi.
- Ne, šef. - To je težava.
Spremenimo to! To lahko naredimo samo s pripovedovanjem zgodb.
Resničnih, človeških zgodb.
- Slediš? - Niti ne.
Rad bi povedal tvojo zgodbo. "Gabina Herrera.
Hči odlikovanega policijskega komandirja.
Sestra treh policistov iz Ciudada de Mexica."
In zdaj tradicijo ohranjaš tudi ti.
Na naslovnici revije Gran Hogar boš.
Hočete, da sem na naslovnici revije?
Ja. Ti.
In tvoj oče.
- Ne. - Zakaj ne?
- Ker mu to ni všeč. - Kaj mu ni všeč?
- Noče pozornosti. - Res?
- To sovraži. - Smola.
- Ja. - Saj je vseeno. Tebe imamo.
To je pomembno.
Ko boš končala izmeno, pridi v sejno sobo.
- Kaj bomo dobile? - Kaliber .22.
- Super. - Polavtomatsko.
Koga hočeš ubiti?
Hvala.
Oprostite. Kje dobimo preostalo opremo?
Kakšno preostalo opremo?
Orožje.
Kako ne bomo dobile orožja?
Najbrž je birokratska zadeva.
Še nekaj papirologije moramo urediti.
- Kdaj bo končana? - Ne vem.
Kaj naj s tem?
Notri so kovanci, da pokličete policijo, če ste priča nezakonitemu dejanju.
Si ga slišali?
- Si ali ne? - Val, pomiri se.
Policistke smo in bomo klicale policijo?
Kaj pa piščalka?
Da zapiskate, če se vam tako dejanje približuje.
V tem primeru vanjo pihajte sami. Videti je, da imate izkušnje z njo.
- Valentina. - Kaj?
- Obvladaj jo. - Vse bo v redu.
- Letela bo. - Kje je avto naše patrulje?
- Če pomislim, da smo jim verjele. - Nisi razumna.
- Jaz? - Ja, ti.
Nisem razumna? Lagali so nam. Se ti zdi to razumno?
Zamude so normalne. Brat je nekoč izgubil lisice.
Rekel je, da so mu jih ukradli. Najbrž jih je založil.
Štiri mesece je trajalo, da je dobil nove.
Aretirance je moral zvezati z vrvjo.
Revež je umiral od sramu.
Bolje je ne nositi pištol.
Statistično gledano pištola poveča možnost nasilja, ne zmanjša.
- Res? - Študije kažejo tako.
71 % policistov na dolžnosti nikoli ne ustreli iz pištole.
- Si slišala, Val? To je dobro vedeti. - Super.
- Živjo. - Živjo.
- Vaše delo je super. - Hvala, mlada dama.
Moj mož je pilot. Za katero letalsko družbo delate?
Zdaj pa na delo.
Hvala.
Mi pomagaš najti Muzej Ciudada de Mexica?
- Želita, gospoda? - Bi se nama pridružili na kavi?
Ne, seveda ne. Delam.
400 m proti jugu in 300 m proti zahodu. Pa sta tam.
Misliš, da sem urednik? Pri časopisu delam šele tri mesece.
Članek imava, Lucas. Piščalke namesto pištol.
- Lagali so. - Niso rekli, da zamujajo?
- Tako rečejo, saj ne bodo priznali. - Zamuda pri mehiški vladi ni nič novega.
- Kaj ti je? - Kaj pa govoriš?
Priznaj, da se bojiš, kreten.
Ko si jezna, hočeš, da so vsi jezni.
Ne. Ampak...
Pomemben klic je bil.
- Kovanci so samo za službo. - A tako?
Službeno sem si dala duška.
Zakaj tako vztrajaš?
Punco ima.
Ni resno, ne bo trajalo.
Kako naj rečem? Samo tolaži se z njo.
Ostin! Ostin!
- Greva. - María.
- Kaj je? - Ostin!
- Ne najdem Ostina. - Kdo je Ostin?
- Pes. - Kakšen je?
- Majhen. Bel z rjavimi pikami. - Pomagale ti ga bomo najti.
Ne, ker to ni naše delo.
- Lahko greš, mali. Adijo. Hvala. - Čakaj.
To je naše delo. Prosili so nas za pomoč in potrebuje jo.
Zakaj vedno narediš to, kar ti rečejo?
Tudi kot otrok nisi nikoli barvala čez črto.
Zato ker je to namen črt.
Nisem šla k policiji, da bi iskala pse.
In ti? Pa ti?
- Vidiš? - Kaj?
- Tega ne bomo naredile. - Z brati se zmenimo z metom kovanca.
Jaz sem za.
- Prav. - Mož.
Ostin!
Ostin?
- Kliči ga. - Ostin!
Ostin. Pridi, kuža. Našla sem ga.
- Živjo. - Skrivnost je razkrita. Lahko gremo?
Glej.
Pridi, kuža.
Srčkan je!
Glej. Glej.
Kaj je?
Ne spustite jih naprej.
- Kaj je? - Videti je nova žrtev Slačilca.
Spet ženska temnorjavih las.
V perilu. Stopala, gležnji in zapestja zvezani.
Vzrok smrti?
Najbrž jo je zadavil. Obdukcija bo pokazala.
- Nakit, lastnina? - Verižica.
Odpeljimo jo na postajo na pregled. Mogoče dobimo prstne odtise.
Še kaj?
- Vse smo pregledali. Nihče ni nič videl. - Preglejmo še enkrat.
- Potrebujemo pričo. - Prav.
Sranje.
- Kdo je našel truplo? - Ne bo ti všeč.
- Si jo ti našla? - Ne.
- Jaz sem jo našla. - Bi morali vedeti še kaj, Vaca?
K truplu jih je pripeljal pes.
Ko smo prišli, smo ugotovili, da jo je ta pokrila s suknjičem.
- Zakaj bi kdo oskrunil kraj zločina? - Zaradi spoštovanja.
Spoštovanja?
Nasvet ti bom dal.
Če hočeš pomagati pokojnici, spoštuj kraj zločina.
Potem pa, če je mogoče, spoštuj truplo. Jasno?
- Jasno? - Jasno.
- Vemo, kdo je? - Ne še.
Preveri seznam pogrešanih.
- Moramo kaj najti. - Prav.
Ob truplu je odtis čevlja. Mogoče bi morali narediti odlitek.
Díaz.
Vzemi odtis čevlja.
- Vaca. - Prosim?
Spravi jih stran, prosim. Izjave naj dajo na postaji.
Gremo. Dovolj za danes.
Gremo!
Sama odločam o tem, kaj hočem.
Če me ne razumeš, je tvoj problem.
Bi bila rada svobodna? Pojdi iz avta.
- María. - Kaj?
- Te ne spominja na... - Koga?
Na Natalio.
Zakaj to misliš?
Sploh ji ni podobna.
Nisem rekla, da sta podobni, ampak da me spominja nanjo. Pozabi.
Kakšen je tvoj prvi dan?
V redu. Ampak...
Dobro, a? Pomirila si se. Vidiš? Noben problem.
Ja, vseeno je bil čuden dan.
Mogoče te bo to razveselilo.
Halo, mami?
- Srček. - Govoril sem z njo.
Učiteljici sem rekla, da si policistka in da loviš zločince.
Je ujela zločinca? Mami, si res ujela zločinca?
- Počasi. - Ne, ljubček. Danes je bil moj prvi dan.
Rekla je, da so pravi zločinci policisti.
- To je njeno stališče. - Moti se. Nora je.
- Kdaj prideš domov? - Ob sedmih.
Ne pozabita na nalogo, prav? Zelo vaju pogrešam. Dajta mi očka.
- Ja. - Rada te imava.
- Živjo. - Živjo.
- Lepo je slišati tvoj glas. - Kaj čudnega se je zgodilo danes?
- Lozano hoče govoriti z vami o truplu. - Ja, že grem.
- Potem se slišiva. Iti moram. - Ja?
- Prav, adijo. - Adijo.
Tu so.
Pripeljali so osumljenca. Visok je, čokat, delno plešast, ima brado.
Približno 30 let ima. Dela v parku. Ga je katera videla med delom?
- Ne. - Ne.
Res ne?
Prihaja, prasec.
Pripravite izjave, preden odidete.
- Izvolite. - Gremo.
Spokajte.
Ne morem. Ne morem.
Ne morem pozabiti njenega obraza.
- Grozno. - Pomislite, kako je trpela.
- Kako prestrašena je bila. - Zdaj je pri Bogu.
Ni pri Bogu. V klinčevi mrtvašnici je, v kovinski škatli.
Gola je in sama.
To je samo njeno telo. Njena duša je pri Bogu.
Veseli me, da tako misliš, ker mi potem lahko nekaj razložiš.
Misliš, da ima prasec, ki ji je to naredil, dušo?
Vsi imamo dušo. Tako piše v Svetem pismu.
Ne, to govorijo taki kot ti. Ljudje, ki imajo načrt z Bogom.
Ni moj načrt z Bogom, ampak Božji načrt.
Babica pravi, da v 29. poglavju...
Kaj, hudiča, potem počnemo tu? Zakaj iščemo Slačilca,
če so vsi ti morilci del Božjega načrta?
Pusti jo.
- Jaz bom napisala njeno izjavo. - Si dobro?
- Nisem je hotela vznemiriti.
Njegov šef pravi, da 24 ur dela in 24 ur počiva.
Poroča mu enkrat na teden.
Torej bi bil lahko osumljenec odsoten dlje časa.
Poročal pa je samo temu človeku.
Naše izjave, inšpektor.
- Še kaj? - Ne.
Sedel je že zaradi spolnega nadlegovanja.
Kaj še rabimo, da ga zapremo?
Psihiater je zapisal, da so primer opustili, ko je dopolnil 17 let.
Kazal je znamenja duševne zaostalosti.
Duševne zaostalosti. Perverznež je perverznež.
Vem, Lozano. Ampak potrebujemo dokaz.
Ko smo že pri dokazih... Pridi, Sofi. Sedi k meni.
- Poglejmo odtise. - Ujemajo se.
Gospodje...
To odnesite notarju. Naj napiše priznanje.
- Njegovo mamo pokličimo. - Najprej hočem podpisano izjavo.
Lozano, z mano.
Margarito. Poznaš to žensko?
Tito?
Tito.
Poznaš to žensko?
- Bo kdo kavo? - Hvala, ljubica, misli mi bereš.
Ti je všeč?
Sprehajala se je po parku, v katerem delaš.
Videl si jo, ne? Videl si jo in si hotel govoriti z njo, ne?
Zato si se ji približal, ne?
Vendar te je zavrnila. Ti pa si se razjezil, ne?
Pobesnel si, ni tako?
Zakaj si to naredil?
Kam greš? Sedi.
"29. marca 1971
je osumljenec sledil Paoli Machado Rojo.
Pristopil je in govoril z njo."
In si jo ubil, pizdun. Zakaj si to naredil, Tito? Zakaj?
Dobro si jo oglej, ker boš plačal za to, pizdun.
Podpisal boš priznanje in plačal za to.
Vzemi pero! Podpisal boš.
Ne razume, kaj mu govorite.
Kaj delaš tu? Ven!
- Že grem. - Podpisal boš, Tito!
- Prosim, ne dotikajte se. - Prav.
Gabriela, dragica.
- Gabina. - Gabina. Lepo ime.
Presenečenje imam zate. Veliko presenečenje.
Ni tako, komandir?
Pomislil sem, da bi bila Gabina na naslovnici krasna.
Oče in hči na naslovnici pa bi bilo še bolje.
Hotel sem se prepričati, koliko tvoj oče sovraži pozornost.
Zato sem vas poklical. Pojdimo.
Lotimo se dela.
- Tako, ja. - Začnimo.
Komandir, lahko stopite k hčeri? Prosim.
Bi lahko objeli hčerko?
Objemite jo, komandir.
Širok nasmeh.
Nasmeh, komandir.
- Krasno. - Še eno.
Plavček, pridi sem.
Sestra žrtve je tu.
Pelji jo v mrtvašnico na prepoznavanje.
Kaj? Jaz?
Govorim s kom drugim?
Ob sedmih moram biti doma. Družini sem obljubila.
Tudi če si obljubila papežu.
Pridi. Pridi.
Ubogaj, jasno?
Poleg tega ste ženske boljše v teh stvareh. Primi.
Dober večer. Jessica Machado? Sem María de la Torre.
- Oprostite, da sem pozna. Delala sem. - Stopite z mano.
Je Paola dobro?
Prosim?
Rekli so, da imajo novico o moji sestri.
- Je v težavah? - Vam niso nič povedali?
Kaj pa?
Sedite, prosim.
- Vaša sestra... - Paola.
Paola.
- Popoldne smo v parku našli njeno truplo. - Kaj?
Morali boste...
Identificirati jo morate.
Ljubica.
- Je vaša sestra? - Paola.
To je Paola.
Kaj so ti naredili, ljubica?
Ne!
Mi o volku...
- Si govorila o meni? - Mogoče.
Si sama?
- Ti? - Zdaj sem.
- Zanimivo. - Po telefonu si bila vznemirjena.
- Zaradi orožja. - Ja, orožje me vznemiri.
Pozanimal sem se.
To, da nimaš orožja, ni administrativna težava.
Ni klinčeva zamuda?
Samo mislijo, da ni moralno, da imajo ženske orožje?
Kakšen klinčev dan!
Bi rad vstopil?
Ne morem.
Ne moreš?
Ali nočeš?
- Lahko noč. - Lahko noč.
Klicali ste me.
Dvakrat prvič.
Prvo truplo na prvi dan.
Če te kaj tolaži,
- Slačilec je priznal. - Kaj?
Zjutraj gre pred sodnika.
Prisilili so ga, da podpiše. Duševno bolan je.
Seveda, saj je ubil šest žensk.
- Ampak... - Razumem.
Prvič si videla truplo. Zato pa imamo dokaze.
Tam sem bila. Tepli so ga. Ni mogel govoriti. Trije policisti so bili.
- Ni mogel niti... - Nehaj! Niti besede več o tem.
Dal ti bom nasvet. Hvaležna mi boš.
Tudi tvoj mož noče poslušati teh stvari. Zato doma ne govori o službi.
Zaupaj mi. Moja bivša lahko to potrdi.
- Pojdi domov, pozno je. - Lahko noč.
Vas peljem?
Tu sva.
Mi poveš o tistem večeru?
Mudilo se ji je, zato sem bila sumničava.
Me počakaš?
Ne. Zamujam. Vedno praviš, naj bom točna.
Mi poveš, kam zamujaš?
- Adijo. - Paola, to mesto je zelo nevarno.
Čez minuto je ni bilo več.
Samo avto sem videla.
Belo streho je imel.
Čakal je na koncu uličice, z vklopljenim motorjem.
Si že videla tak avto?
Nikoli. Neznanec je bil.
Je bilo to zanjo normalno?
- Kaj? - Da sede v neznančev avto.
- Kaj hočeš povedati? - To, da...
Ali je bilo normalno, da je šla z neznancem? Kot prostitutka?
Ne.
- Praviš, da je bila prostitutka. - Ne, seveda ne.
Jessica.
Kako lahko tako govoriš o nekom, ki ga nisi poznala? Sramuj se.
Hvala. Komandir. Hvala za vaš dragoceni čas.
Tebi tudi, Gabina.
Prima si, kot pravite mladi danes.
Se vam ni zdela čudovita?
Oče. Hvala, da si sprejel...
Kako si me lahko spravila v tak položaj? To ni hec.
Ne veš, kako je zunaj.
Posvaril sem te. Hotel sem te obvarovati.
Ne glej me v oči, dokler ti ne dovolim!
Doma nisi več dobrodošla.
- Mama. Kaj delaš tu? - Tu sem, da te rešim.
Kako je bilo v službi? Super?
- Umij si roke. Kje je tvoj brat? - Znorel je zaradi babičine kuhe.
- Dragi. - Zdravo.
- Zdravo. Skrbelo nas je.
- Oprosti za zamudo. Čas me je... - María!
- Kam si skrila kečap? - Nisem ga skrila, v shrambi je.
Ni prav, da otroka jesta kečap.
- Hvala, mama. - Hvala za vse.
- Zakaj si jo klical? - Lačni smo bili. Ne spreminjaj teme.
Veš, da sem te podpiral v vsem.
V vsem.
Ampak moram vedeti. Otroka tudi.
Kaj se dogaja? Se lahko zanesemo nate ali ne?
Veš, kolikokrat smo večerjali brez tebe?
- Zaradi sestankov. - Nočem se prepirati.
Zavrnil sem Acapulco, da bi bil s tabo in otrokoma.
Ampak če praviš, da se ne bo ponovilo, bom zadovoljen.
Rad te imam.
Alex, mama je tu. Pridi na večerjo.
Nared je.
Pripravljeni smo.
- Ne vem, ali bom šla še v službo. - Zakaj ne?
V parku smo našle truplo 24-letnice.
Grozno.
Kolegica Valentina je vpila name. Ker sem rekla, da je duša žrtve pri Bogu.
Rekla je, da Slačilec nima duše. Očitno je, da ni brala Svetega pisma.
- Jezna je bila. - Ker se moti.
Ni nujno.
Vedno praviš, da gredo duše žrtev k Bogu.
- Ja, ampak vsi ne mislijo tako. - Kdo ima prav?
- Obe strani. - Ne razumem, kako.
Ona verjame nekaj, medve nekaj.
Ljudi moramo sprejeti takšne, kot so. Ne takšne, kot hočemo, da bi bili.
Kakav se ti bo ohladil.
Je vse v redu?
Ja. Za otroka bom ocvrla dunajca.
Po radiu sem slišal, da so našli še eno žrtev Slačilca.
- Ja. - V parku?
Ja, slišala sem.
Grozno. Si bila zato čudna?
Ne. Ne, živčna sem bila, ker je bil moj prvi dan.
Čudovit avto sem videla.
Nov, z belo streho. So dragi?
Niso poceni, ker so uvoženi.
Če ti je všeč, ti ga lahko kupim, ko bom postal družabnik.
Kadilak, kot tisti iz reklame. Ga poznaš?
Seveda. Zelo lep je.
- Poročila bodo. - Prav.
Prav?
- Zelo lepa si. - Hvala.
- Pričakuješ klic? - Ne.
Halo?
Trenutek.
Stotnik Romandía.
- Halo? - De la Torre.
- Si zaslišala žrtvino sestro? - Prevoz je potrebovala.
Pol ure sem jo prepričeval, naj te ne prijavi. Ne vem, ali sem naredil prav.
Za tabo pridem, dragi.
- De la Torre! - Ja.
Oprostite, ampak kot kaže, je šla žrtev, Paola,
v neznančev avto tistega večera, ko je umrla.
- In? - Avto je bil drag.
Čuvaj parka si ga ne bi mogel privoščiti.
Dovolj. To je zdaj vseeno, ker je tip mrtev.
Kaj?
Našli so ga mrtvega v celici.
Danes ob 13.24
smo se odzvali na klic iz parka Santiago v Tlalpanu.
Policisti Ciudada de Mexica
so našli mrtvo Paolo Machado.
Zaradi nedvoumnih dokazov je policija aretirala moškega.
Gre za vrtnarja Margarita Hidalga Floresa,
starega približno 35 let.
Ko so mu predstavili neovrgljive dokaze proti njemu,
je osumljenec priznal zločine.
Nekaj ur po tem, ko so ga odpeljali v celico, kjer bi ostal do smrti,
si je Slačilec iz Tlalpana
zaradi teže zločinov vzel življenje.
Z njegovo smrtjo si lahko naše mesto končno oddahne.
Končno dobra novica.
Lahko noč vsem.
Slačilec iz Tlalpana je za sabo pustil šest žrtev
in prestrašeno mesto.
Toda noč je najtemnejša tik pred zoro.
Policija se je odzvala pogumno.
Tam sem bila. Ni hotel govoriti, zato so ga tepli.
- Trije policisti so bili. Ni mogel... - Nehaj!
Dobro me poslušaj. Nikogar ne moreš zaslišati.
Nisi inšpektorica. Primer Slačilca je zaključen.
Lahko noč.
Rjav z belo streho
POVEZANI UMORI ŽENSK
POLICIJA BREZ SLEDI UMOROV VSE VEČ
Prihodnjič...
Od zdaj boste delale na postaji in v parkih.
- Potrebujete pomoč? - Če pritrdim, boš šla?
Jaz bi se prepričala, ali je bil Tito Flores res Slačilec.
Jessica Machado pravi, da je šla sestra v avto z belo streho.
Ob Margaritovi aretaciji so omenili njegovo mamo. Govorimo z njo.
MORILEC
Pozabil si, kako delujejo stvari.
Kje bi našel par tega čevlja?
WOMEN IN BLUE
Prevedla Lorena Dobrila