PÕHINEB TÕSIELUL
Ma ei taha su lilli.
Ma ei taha su pudelit ega salli.
Ise norid seda.
Mida ma norin?
Et sind vallandatakse. Mida muud?
Oleksid pidanud ta nägu nägema, kui donja talle äsas.
Lõpeta oma rumalused, preili.
See pole rumalus, donja Rosario. See on näitlemine.
Hei. Kas ma näen välja nagu näitleja?
Tõmba kangast.
Tõmba kõvemini.
Don Félix saab su peale pahaseks.
Need masinad on väärt rohkem kui su kuradi elu.
Vaata mulle otsa.
Vaata mulle otsa!
Kas ajan sind pabinasse, kullake?
Mina tegin seda.
Hea küll.
Viis lisatundi ilma tasuta. Kas said aru?
Jah, härra.
MÉXICO, 1971. A
Tere õhtust.
Tere?
Koristaja siin.
Tlalpani Lahtiriietaja ründas taas.
Tema viimane ohver on 24-aastane Lucía Martínez.
Ta on juba neljas ohver.
Naised üle linna kardavad kodust väljuda
ja nõuavad, et politsei tabaks selle mõrtsuka...
- Miks ta Lahtiriietaja on? - ...ja teeks sellele lõpu.
Sest ta võtab pärast tapmist ohvritel riided seljast!
Ära hirmuta oma venda.
Ma ei karda.
Tulge.
Ta tuleb alla.
Üks, kaks ja...
Kolm!
Kolm surnud õde!
Ja nad ei teinud midagi!
Veel üks naine eile öösel!
Mitu naist peab surema, et midagi juhtuks? Mitu?
Kui sa ei lahku, veedad öö arestikambris.
Sitta kah.
Oleme sünnist saati vangis elanud.
Valmis?
Läks!
TEADUSE AJALUGU
PIIBLI KONKORDANTS
Ühinenud naisi ei alistata iial!
LAHTIRIIETAJA
Tubli, Käharpea.
Su väikeõde tegi sulle ära.
Tubli.
Jaa, tubli. Ole lahke.
Mida te käratsete? Hakake tööle.
Jah, härra.
Aita oma ema, kullake.
Tulen.
Oled parim, Käharpea.
Väikeõde!
Gabina.
- Palun aita mind, kullake. - Tulen.
Ära üritagi.
Pliit on jälle rikkis.
Peame töömehe kutsuma.
Peame uue pliidi hankima.
Meil pole selleks raha.
Oled kolm aastat samal töökohal töötanud ja pole kordagi palgatõusu saanud.
Võiksid küsida.
Braavo!
- Aitäh. - Palju õnne, paps.
Pean minema.
- Mida? Kas sa lahkud? - Jah. Mul on kohtumine.
Kohe praegu.
Kas oled mu mansetinööpe näinud? Kuldseid. Oled näinud?
Jätsid need eelmine nädal kontorisse.
Kas sa ei saa jääda?
Ei saa. Mul algab kohe kohtumine. Õhtusöögil näeme.
Pean mõneks päevaks Acapulcosse minema.
- Mida? Jälle? - Jah, mul pole valikut.
Klient vajab mind ja olen arhitekt. Muud midagi.
- Nägemist. - Palju õnne.
Kes torti soovib?
Su vanaisa, puhaku ta rahus,
tavatses öelda, et parem on palju töötada kui töötu olla.
Ja ta suri 41-aastaselt oma laua taga infarkti.
Jah, aga leib oli alati laual.
Ma ei tea, mida teha, ema. Ta tuleb peaaegu alati hilisõhtul koju.
Ja Acapulco hotelli pärast me peaaegu ei näe teda nädalavahetustel.
Ma igatsen teda.
Kullake, ära mängi ohvrit. See pole kena.
Kohv on külm.
Ei mängigi, ema.
Tahan lihtsalt teda rohkem kodus näha.
Ta töötab palju, kuna armastab sind.
Sina oled iga päev lastega kodus.
Ja tema on päevad läbi tööl.
Isegi oma sünnipäeval.
Kas saad lapsi hoida, kui nad koolist tulevad?
Jah, ikka.
Tahan palka juurde.
- Naaseme Paco Pacorroga... - Siin ei saada palka juurde.
Kõige segasema tüübiga.
Oleme tagasi, prouad ja preilid, ning meil on teile üllatus.
Meil on väga eriline külaline.
Täna on meiega don Emilio Escobedo.
Meie president on hiljuti isiklikult valinud don Emilio
uueks México politseiülemaks. Aplodeerime talle, palun.
Politsei käigu persse!
Hei, ta alles jõudis siia!
Kuidas palun?
Jah, politsei käigu persse!
Jah, politsei käigu persse.
Ma kuulan teid. Ärge arvake, et me ei kuula.
Me teame, et oleme te viha ära teeninud.
Kuid enam ei ole 1968, vaid 1971. aasta. Uus aastakümme.
Meil on uus president ja uus politsei.
Ja ma ei loobi tühje sõnu. Ei. Olen siin, et seda kõigile tõestada.
Olen siin ütlemaks, et me peame tulevikule mõtlema.
Me peame otsustama, mis me tahame olla. Eelarvamusteta politsei.
Palju kaasavam politsei, eks ole?
Kindla peale. Aga kuidas?
Kuidas loote eelarvamusteta ja kaasava politsei?
Me avame oma uksed
ja iga naine, kes seda soovib, saab astuda México politsei ridadesse.
Just, daamid ja härrad. Naispolitseinikud. Kuulsite seda siin.
Küllap paljud preilid ja prouad, kes meid hetkel vaatavad,
küsivad endamisi:
„Miks? Miks nüüd?“
Sest Méxicot terroriseerib mõrtsukas, hr president.
Kuidas naispolitseinikud sellesse puutuvad, Emilio?
Mõrvad on saanud meedias palju tähelepanu.
Kui nad sellest räägivad, räägivad nad vähem teist.
Kuna me pole teinud nii olulist sammu
pärast seda, kui naised hääleõiguse said.
Ja täna...
Täna astume selle sammu.
Just nii!
Anname neile uue jututeema.
Mulle ei meeldi see mõte.
Aga kui naised...
Kui naised oleksid kangelased?
Ja mitte ohvrid?
Lehed ei kirjutaks enam Lahtiriietajast.
See oleks teile presidendina abiks.
Pakume kindlustunnet naistele, kes elavad hirmus,
ja aitame riiki.
Mulle meeldib see mõte.
Ma pean küsima. Vabandust, pean seda ütlema.
Tänavatel luusib Lahtiriietaja.
Kas te ei karda, et seate nii rohkem naisi ohtu,
isegi kui nad politseivormi kannavad?
Ütled järgmist...
Ei.
Eraldame neile vajalikud vahendid,
et nad saaksid end kaitsta ja samas ühiskonda teenida.
Relvastatud naised?
Loodan, et su naine sellest ei kuule.
Meil hakkab aeg otsa saama. Nüüd aga...
Kas nad saavad meist rohkem palka?
Kindla peale.
Vaata, millise kampaania nad korraldasid.
Meil hakkab aeg otsa saama, aga, preilid ja prouad kodudes,
politseiülem Escobedo küsimus jääb õhku rippuma.
Kas olete selleks muutuseks valmis?
Kas olete valmis valla päästma naispolitseiniku enda sees?
Kullake?
Õnne soovime...
Mis lahti, Salva?
Mida sa vajad? Ikka vannitoa jama?
Pead otsustama,
kas see tuleb siia või sinna.
Sest vannituba... Pead vaatama, kas ülakorrusel on vannituba,
kas ruumi on, kas seal on aknaid või mitte...
Halloo?
Tere. Rõõm on su armast häält kuulda.
Sa tead, et soovin seda, aga ma ei saa.
Ta pole rumal. Ta hakkab kahtlustama.
Mõne päeva pärast oleme sinuga rannas. Saame teha, mida tahame.
Mina ka.
Ma pean nüüd lõpetama.
Uue hotelli projekt.
- Jah. - Kas vaatame kohe üle?
Jah, kohe. Kutsu Marco siia.
Meil on palju tööd. Läheb vähemalt kaks-kolm tundi.
Paistab, et saate üheksa nädala pärast vanavanemateks.
- Üheksa nädalat? - Jah!
Isa.
Mis on, kullake?
Politseiülem andis teada, et naised võivad...
Ei.
- Isa, aga... - Ei.
- Isa, palun lase mul... - Ei.
Gabina. Isa ütles ei. Lõpeta.
Usun, et ta oleks hea võmm.
Sul pole hetkel sõnaõigust.
Kas tead, et Lahtiriietaja mõrvas just sinuvanuse neiu?
Isa, saan temasuguseid kaitsta.
- Ma olen valmis. Juba lapsest saati... - Või lõpetad nagu nemad.
Miks võivad kõik peale minu politseis töötada?
Sest pead siin emale abiks olema, mitte kuskil luusima!
Kas soovid juurde?
Aitab.
Lehm. Seal on lehm?
Ta ei saanud aru, et see kukkus.
Kallis, leppisime kokku kell 20. Mis lahti?
Arvasin, et me ei valeta teineteisele, sa hoorapurikas.
Lase käia.
Siin ma olen.
Ole mees, kes enda sõnul oled, ja ütle, kes see naine on,
ja miks see libu on sinu perekonnast tähtsam!
Mis lahti, mu arm?
Olin oma emaga.
Tere õhtust.
- Tere, María. - María.
Kus Valentina on?
Valentina? Arvasid tõesti, et Valentina tuleb?
Tellime midagi.
- Jah, palun. - Kõht on tühi. Mul on sünnipäev.
Soovitan sibulasuppi.
- Tellin seda. - Jah?
Palun veini.
Palun.
Siis emane konn vaatab isast konna...
Terviseks!
Vaadake silma.
Hei, mul on küsimus.
Kas need naised suudaksid varga peatada? Või mõrvari nagu Lahtiriietaja?
Kindlasti mitte.
Isegi kui nad on naispolitseinikud?
Ma ei taha seksistina kõlada, sest ma pole seksist.
Ma pooldan kõike seda. Eks ole, kallis?
Küsimus on bioloogias. Lihasmass ja jõud on hoopis teised.
Eks ole? Ilmselge.
Me pole lihtsalt samasugused.
Milline naine jätab oma pere, et tänavatel patrullida?
Olen nõus.
Nagu tänavatel poleks juba piisavalt naisi.
Mida sina sellest tead?
Möödun tööle minnes Sullivani tänavast.
Näed, kui räpased mõtted mu naisel on.
Peab olema julgust, et naispolitseinikuks hakata.
- Just. - Kas sa ei arva?
Küllap vist.
Üks lõbus kild, mida te ilmselt ei tea.
María soovis väiksena uurijaks hakata.
Su isa rääkis mulle. Ta luges kogu aeg krimiromaane.
See oli kaua aega tagasi.
- Ma tahtsin loomaarstiks saada. - Ma tuletõrjujaks.
Ei, ma olen alati tahtnud ema olla.
Mina? Fangio. Vormel 1.
See selgitab su sõitu, kui sinuga autos olen.
Ilmselgelt ei saanud temast uurijat,
aga ta loeb endiselt krimiromaane.
Ta loeb iga nädal uue raamatu.
Hei, kas kujutate Maríat politseinikuna ette?
Ei.
Kas kujutad end loomaarstina ette?
Ei!
Annaksin end kohe üles, et saaksid mu käed raudu panna.
Terviseks.
Ma ei päästa sind siit enne, kui lubad, et ei helista enam.
Mida? Miks?
Sest läksime aasta eest lahku ja helistad ikka mulle, kui hädas oled.
Ma ei helista sulle.
- Sa tead, et helistad, Valentina. - Ei.
- Helistad küll. - Keegi ei sunni sind.
Vale, vaata, kus sa oled.
Vähemalt võitlen ma edasi.
- Jaa, mina ka. - Ei.
Jah, laua tagant. Kirjutusmasin on mu mõõk.
Räägin tõsiselt, Vale. Ära naera.
Meie vahel on kõik läbi. Mind pole enam.
Mul on nüüd keegi teine.
Kirjutusmasin on su mõõk?
- Põrgu päralt. - Ei.
Teadsin, et mõnitad seda metafoori.
Ma saaks aru, et püstol või...
- Aga mõõk? Päriselt? - Miks sa sellele keskendud?
- Ma olen armunud. - Jah, kuulsin sind.
Kellessegi teise.
Kui sa kellessegi nii armunud oled,
et ei aja segi kirge ja viha,
siis miks sa mul arestimajast vabaneda aitad?
Lucas?
Sul on õigus.
Aitäh.
Hei, õde.
- Hüva. Ole lahke. - Jumal tänatud. Vaatame.
Roheline ja must mole.
Aitäh.
Võta heaks.
Tahan teiste ohvrite lahangutulemusi.
2. OHVER 3. OHVER
Jäta see siia ja mine.
Pean saama teda kuidagi veenda.
Sa räägid minu isast.
Aga sa tead, et ma saaksin hakkama.
Mure pole selles. Sa tead seda.
Arvad, et mul oli valikut?
See pole aus.
Tead, Käharpea.
Kui mu isa näeks, milleks võimeline oled...
Kui ta sind selles vormis näeks, siis mine tea.
Aga seda ei juhtu.
Unusta see, Käharpea.
Käitusid õhtusöögil kuidagi veidralt.
Mul oli raske päev.
Või nii?
Raske. Kuidas?
See oli raske, kuna...
Ema, kas võime sisse tulla?
- Ei. - Jah, tulge.
Kõdirünnak!
Ei. Hei, mis toimub?
Kas loed meile?
Ühe loo? Või 14?
- Hästi, aga mina valin loo. - Valisid eelmisel nädalal.
- Lähme! - Minu kord.
Raske? Kuidas?
See on tühiasi. Mine lastega.
Halloo?
Su õde.
Suur tänu.
Tal oli sünnipäev. Kas teadsid?
Jah, kindlasti oli tal minuta võrratu sünnipäev.
Ta maksis su kautsjoni.
Peaksid tänulik olema.
Olen tänulik ja kavatsen tagasi maksta.
Räägiksin meeleldi, mis juhtus, aga sa ei taha kuulda.
Pealegi pead ilmselt oma mulli naasma, nii et...
Kui sul pole mingeid plaane,
siis mulle kuluks ära üks drink või midagi.
Või midagi? Nagu... alkohol?
Jah, võibolla.
Sinu järel, proua.
Aitäh.
Mis siis juhtus?
Ei midagi.
Me pole ammu lobisenud.
Räägi oma plaanist.
Ma hakkan politseinikuks.
Muidugi ei hakka.
Muidugi hakkan.
- Muidugi ei hakka. - Muidugi hakkan.
Aga sa vihkad politseid. Mis toimub?
Me kõik vihkame politseid, aga see on teine asi.
Kuidas?
Teine asi, sest protestid toimisid, María.
See tähendab, et uksed on meile valla ja saame sellel pool võidelda.
Unusta see ära. See on sõge.
Lisaks ka ohtlik.
Ajaloo muutmine on alati ohtlik olnud.
Pealegi lihtsalt passides ja teed juues ei muuda midagi.
See pole kõik, mida ma teen.
Ma pole veel uurija.
Aga tean üht: oled siin, sest midagi juhtus,
ja sa ei taha oma upsakate sõpradega rääkida.
Ma pean minema.
Hei.
María, mis juhtus?
Ta petab mind.
Hoorapurikas!
- Kuradi sitapea. - Vaiksemalt.
Kuidas sa teada said?
Sa ei usuks, kui ma räägiks.
Ta eitas seda. See hoorapurikas.
María, sa pead temaga rääkima.
Aga kui ta armukese valib?
Ma ei taha, et mu lapsed isata kasvavad.
Olen üsna kindel, et nad eelistaks ema, kes seisab enda eest.
Nad eelistaks, et pere oleks koos.
Isegi kui see on vale?
Ma armastan teda, Val.
Ma ei taha teda kaotada.
Mure on selles, et oled nii etteaimatav.
Kas sa tead, mida ta vajab?
Ta peab üheks päevaks ette kujutama, milline ta elu sinuta oleks.
Palun lase lahti.
Jäta mind rahule!
Turvamehed!
Tule. Lendad siit välja, jobu.
Rahu, sitapea.
Ära enam naase.
Ta vääris seda.
Octavio Romandía, eks?
18 aastat politseis.
Kolm autasu vapruse eest. 37 lahendatud juhtumit.
132 vanglasse saadetud kurjategijat.
Aga samas 16 karistust käsu eiramise eest.
Kõrvaldatud tööst määramata ajaks politseiülema ninaluu murdmise eest.
Kes sa oled, raisk?
Olen uus politseiülem ja mulle meeldib mu nina.
Oleme politseis loomas naisteüksust.
Ja tahan, et oleksite nende kapten.
Mitu võmmi teid pikalt saatis?
- On see oluline? - Mitu?
Kõik nad.
Te pole politseinik.
Ei.
Olin presidenti kampaaniajuht.
Müügimees.
Võib nii öelda.
Kuulake mind, hr müügimees.
Meie riigi politseinike kätel on liiga palju verd
ja teie ega keegi teine ei suuda seda muuta.
Teil võib õigus olla, kapten Romandía.
Te olete ainus, kes ei keeldunud seetõttu, et tegemist on naistega.
Alustame homme kell 9.00, kui meelt muudate.
- Kallis. - Mida?
Tead, miks eile veidralt käitusin?
Miks?
Sest et ma igatsen sind.
Ma mõtlesin veidi.
Pane see hetkeks maha. Tule. Istu maha.
Miks sa ei või mõnd arhitekti tööl paluda, et ta sinu asemel Acapulcosse läheks?
Meie aga samal ajal...
Vaata mind.
Meie aga samal ajal võtame toa hotellis, kus mu kätt palusid.
Sa tead, et ma ei saa.
- Sa tead, et ma ei saa. - Me vajame seda.
Kallis, me abielu vajab seda.
Meie abielu vajab seda, et ma ei saaks kinga.
Naasen nädala pärast ja teeme siis, mida soovid.
Kullake, ma tõesti ei tea, mis toimub.
Jätsin nimekirja kööki, ema.
Maril on teisipäeviti ja neljapäeviti tantsimine. Alexil kolmapäeviti jalgpall.
See on kodu lähedal. Viska nad ära ja võta siis peale.
Sa käitud sõgedalt.
Eeldaksin seda sinu õelt. Aga sina?
Ta pettis mind, ema.
Ja ta läheb Acapulcosse, et mind uuesti petta.
Ja sinu lahendus on pere hüljata?
Ta libastus. Kõik mehed libastuvad.
- Jah? - Jah.
- Aga isa? Kas ta libastub? - Ära räägi rumalusi.
Su isa mitte, aga teised.
Ma ei ootagi, et mind mõistad.
Aga ma ei hülga oma perekonda.
Ma püüan olukorda päästa.
Ja kuidas see kõik seda teeb?
Ma ei tea, ema.
Tean vaid, et mind pole kodus, kui ta naaseb.
Mine puhkusele!
Aga tööle minna? Siia?
Sa väärid enamat.
Ei. Aitab juba. Ole lahke.
Kohtlen neid nagu kõiki kadette.
Ma ei ootagi vähemat.
- Kui nad ei tule toime, siis lahkuvad. - Nii peabki.
Veel midagi?
Jah.
Kui olete selle tsirkuse lõpetanud ja nad kõik koju saadetakse,
tahan siia jääda. Uurijana.
Hästi.
Tulge minuga.
„I“ kuni „M“ võtavad rivvi.
Ei mingeid pereliikmeid. Ainult kadetid, palun.
Registreerimine toimub keskhoovis.
Palun oodake järjekorras.
Vabandage.
Tere hommikust.
Nimi ja vanus.
Gabina Herrera Martínez Vázquez, 25-aastane.
Täitke palun see ära.
Aitäh.
Hei. Tõmba lesta!
Nimi ja vanus.
Carrión Galindo Romina, 37-aastane.
Tõsiselt? Võtsid ema kaasa?
Miks? Et meelt muudaksin?
Hakkan politseinikuks!
Miks sul kohver kaasas on?
Sest ta on sama sõge kui sina.
Ma tahan olla etteaimamatu.
Kadetid!
Võtke kaheksasse kümnesesse viirgu. Tulge. Kohe.
- Pereliikmed lahkuvad. - Jumal andestagu teile.
Kaheksa kümnest rida.
Võrdsed kaugused.
Tahan, et eest ja küljelt oleks üks sirge rivi.
Olen kapten Octavio Romandía.
Vastutan naispolitseinike üksuse eest.
Kui te naeratate,
pole te seda asja piisavalt hästi läbi mõelnud.
Vaadake isikut endast paremal.
Öelge tere.
Nüüd kujutage teda ette maas lamamas.
Ta on saanud kuuli kõhtu.
Anub, et peataksite verejooksu.
Aga te ei saa seda teha, sest ta on juba surnud.
Nüüd minge ja selgitage ta emale, et ta tütar on surnud ning teie mitte.
Siis kandke seda süükoormat, kuni surete infarkti.
Arvate, et see on vahva töö?
Saada kuuli nigela palga eest.
Arvate, et teid ei väärtustata kodus?
Te pole veel midagi näinud.
Aga see ei pea nii minema.
Võite kohe koju minna.
Ja mõelda, kuidas oleksite äärepealt väga rumala otsuse teinud.
Annan targematele võimaluse ümber mõelda.
Käskisin sul neid koolitada, mitte minema hirmutada, tõbras.
Tahate saada kahe nädalaga 16 võmmi?
Ei, María. Ära mine, palun.
Nii see käib.
Nüüd oleme liigsest koormast vabanenud ja võite minna ühiselamusse.
Alustame hommikul.
Rõõm tutvuda. María de la Torre.
Ángeles Cruz.
Miks sa siin oled?
Sest pliit läks rikki.
Võid pidada mind segaseks, kuid olen siin,
kuna tahan oma abielu päästa.
Kas su abikaasa on politseinik?
Ei, tähendab...
Kas sul on abikaasa?
Mul on vanaema.
Elan temaga, kuna mu vanemad tapeti,
kui 3. märtsil 1947 rööviti panka, kus nad töötasid.
Heldeke, palun vabandust.
Miks? Sina neid ei tapnud.
Ma ei hakka küsimagi, miks sa siin oled.
See on mul veres. Gabina, meeldiv tutvuda.
Valentina.
Suudad uskuda, et siin oleme? Meist saavad lõpuks võmmid.
Ära pahanda, aga olen alati võmme sitapeadeks pidanud.
Miks sa siis siin oled?
Et seda muuta.
Pilk ette.
Tean, et osa teist usub, et siin olles
osalete mingis liikumises.
Põrgusse see liikumine!
Olete siin vaid ühe asja pärast.
Et õppida politseinikuks.
Mind ei huvita, kas olete mees, naine või kuradi palmipuu.
Nimi.
María Elena de la Torre, härra.
Rivi ette.
Eluga.
Vabandust, et hilinesin.
Kas tahate, et teid koheldaks nagu mehi?
Olge oma soovidega ettevaatlikud.
Vabalt!
Nüüd!
Läks, 20 kätekõverdust.
Pidage vastu. Põlved ja puusad kõrgemale.
Peate olema tugevamad. Kas tahate politseinikuks saada?
Peate unustama selle, kes te enne olite.
Las uus nahk kasvab peale.
Kuulsid teda.
Kasvatame uue naha peale. Anna tulla.
Unustage oma elu väljaspool seda kohta.
Te pole koduperenaised. Te pole emad.
Te olete kadetid.
Läks!
Eluga!
Edasi!
Läks, Herrera! Oled tugev!
Hoia kinni!
Vabandage.
Kadett María de la Torre.
Tule siia, palun.
Eluga!
Siia.
Vaata oma kaaslasi.
Tavaolukorras läheksite praegu õhtusöögile.
Ent kuna kadett María de la Torre hilines täna hommikul,
võlgnete mulle veel kümme ringi.
Nii et ajage end püsti.
Jookseme! Läks!
Eluga! Jookseme!
Eluga!
Kui veel hilined,
küürin sinu näoga põrandat, eks?
Laske käia!
Püsti! Püsti! Läks!
Härra õpetaja.
On hästi teada, et kanep vähendab vägivalda.
Kas räägite oma kogemusest?
Seitse olukorda, milles on jõu kasutamine lubatud.
Et vältida tõsist ohtu ja ohtu, mis on tõsine.
Et alla suruda vastupanu politseile, kui nõutakse kohest kuuletumist.
Et kaitsta inimesi tõsise ja vahetu ohu eest.
Seitse on koos.
Herrera. Tubli.
Cruz. Alati tubli.
De la Torre, ootasin teilt enamat.
Camacho, oleksite võinud koju jääda.
Püsti! Püsti! Läks!
Parem, vasak, parem.
Sirge joon!
Püsti! Püsti!
Katkestame saate erakorralise uudisega.
Eile öösel tabas riiki veel üks ebavajalik tragöödia.
Nora Menéndez,
Tlalpani Lahtiriietaja viies ohver,
leiti surnult basseinist, ülikoolist, kus ta öösiti töötas.
21-aastane Nora Cholulast Pueblast saabus Méxicosse
lootuses õppida loomaarstiks.
Nüüd on see unistus purunenud.
Tütreid, õdesid ja emasid mõrvatakse julmalt
ja seda teeb koletis, kes ei peatu, kui keegi midagi ette ei võta.
See peab lõppema.
Linnaelanikud küsivad politseilt:
„Millal see mõrvar tabatakse?“
Võime vaid loota, et see juhtub enne, kui veel mõni naine elu kaotab.
57?
Ja see komakoht?
570.
Kes siit tuleb?
Isa.
- Kas igatsesite mind? - Kuidas läks?
- Suurepäraselt. - Lapsed...
Kas saaksite oma tuppa minna?
Peame te isaga rääkima.
Jah.
- Kas saad hetkeks siia tulla? - Jah.
Võta istet ja räägime.
Kus María on?
Ära põgene. Astu talle vastu.
- Olé! - Lase käia.
Tule välja, kurat!
Anna minna, María! Tule välja!
Suudad seda, María! Põrgu päralt!
Murra haare lahti! Vaata mind!
Tule välja. Vaata mind! Tule välja!
Püha püss.
Gabina!
Mida kuradit sa siin teed?
Palun, kas saame rääkida?
- Rääkida? - Jah.
Ei. Sa tuled minuga.
Herrera.
Sa ei tohiks siin olla.
Tead, Romandía, tee mulle teene.
Ära sekku sellesse.
Hoopis mu väikeõde ei tohiks siin olla.
Mida kuradit sa mõtlesid?
Kas sa ei saa midagi teha?
Ajaksin asja vaid hullemaks.
Palun, Gerardo. Väljaõppe lõpp juba paistab.
Põrgusse, Gabina!
Sa lihtsalt ei mõista.
Sa valetasid isale.
Kas tead, mida ta teeb, kui ta teada saab?
Võid talle selgitada. Ta kuulab sind.
Ei. Lähme.
Ma jään siia.
Mõtle hoolikalt, mida sa teed, Gaba.
Ma jään siia.
Sina räägid talle.
Mitte mina.
Oled omapead, Gaba.
Kadetid.
Eest ära.
Ta pole üritanudki minuga rääkida.
Mida sa ootasid?
Ta tuli koju ja sind polnud.
Ema, palun ära vali tema poolt. Teed seda alati.
Tema peab selle korda ajama.
Ma ei loodaks selle peale.
Ütles ta sulle midagi?
Ei, ma kardan, et kui su kapriis üle läheb...
Kapriis? Kas tema nimetas seda nii?
Mida muud see on?
Kadetid. Palun võtke istet.
Tahan tutvustada teile teie väljaõppe viimast etappi.
Lendame sõjalennukil kiirusel 200 km/h.
Kui jõuame kolme kilomeetri kõrgusele,
hüppate alla.
Saavutate langemiskiiruse 200-430 km/h.
Ära karda.
Statistiliselt on sul sada korda suurem tõenäosus süües lämbuda
kui langevarjuhüppel surra.
Te ei pea läbi saamiseks palju tegema.
Kõigest üks väike samm.
Kadetid! Tähelepanu!
Politseitöö tähendab, et kui kannate oma vormi,
usaldate oma elu saatuse hoolde.
Esimene rida.
Püsti!
Kinnitage konksud!
Nüüd!
Läks!
Positsioonile! Hüppa!
Läks!
Teine rida!
Püsti.
Kinnitage konksud!
Läks!
Hüppa!
Läks, hüppa!
Läks!
De la Torre. Hüppa!
Ei!
Mis mõttes ei?
Käskisin sul hüpata!
Ei!
- Tule! Liigu! - Ei.
- Tule.
Läks!
- Hüppa! - Ma ei saa!
Miks mitte, raisk?
Sest ma olen ema.
Sa oled kadett, mitte ema!
Ei! Ma olen ema!
- Kui sa ei hüppa, siis sa ei lõpeta! - Mul on suva!
Miks sa siis kuradi lennukile tulid?
Ma ei tea.
Tead küll. Miks?
Miks?
Sest see pole kapriis!
Tõesta siis seda, raisk.
Hästi. Olgu. Hästi.
Pean tunnistama, et üllatasite mind.
Nagu teate,
võetakse programmi vaid 16 kadetti.
Nii et kui olete siin,
olete hakkama saanud.
Palju õnne.
Tubli töö, mu sõdalased!
María.
Mine sööklasse.
Näed kaunis välja.
Oleksin pidanud varem tulema.
Ma ei tea, miks ma ei tulnud. Olen tola.
Olen saanud sel ajal paljudele asjadele mõelda.
Mõistsin, et ma ei taha sind kaotada.
Ma rääkisin Migueliga.
Palusin tal Acapulco projekti juhtimise üle võtta.
Ma ei pea enam reisima.
Ma tahan...
Ma tahan sinuga olla.
Ja ma tahan sind tänada.
Sest seda kõike tehes
aitasid mul asju selgemalt näha.
Ma armastan sind.
Ma armastan sind nii väga.
Lähme koju. Võtan su asjad.
Lähme.
Mis lahti?
Noorena polnud uurijaks saamine pelgalt minu soov.
See oli mu kinnisidee.
Ahmisin sisse kõik raamatud, mis kätte sain.
Mu lemmikud jutustasid uurija Murrietast.
Joonistasin iga raamatu kaanele seeliku ja pikad juuksed.
Uurija María.
Heitsin kõik selle kõrvale, et elu sinuga veeta.
Ometi tüdinesid minust.
Ei.
- Ei, ma ei tüdinenud sinust. - See pole vaid sinu süü.
Ka mina tüdinesin. Endast.
Küllap pole see enam nii.
Tahan väljaõppe lõpetada.
Tahan politseinikuks hakata.
Aga su perekond?
Suudan mõlemat.
Valentina Camacho Morales.
María Camacho de la Torre.
Näed seda? Naispolitseinik.
Sulle ei maksta teleka vaatamise eest.
Jah, boss.
Ja lõpetuseks
tahan kutsuda lavale meie riigi esimese leedi.
María Esther Zuno.
Aitäh, Emilio.
Teeme täna ajalugu.
DON SOLARESE KOHVIK
Kas saad mind oodata?
Ei, olen juba hiljaks jäänud ja ütled alati, et hilineda ei tohi.
Ütle ainult, kuhu sa hilined.
Linnas on väga ohtlik.
Paola.
Naised, ärge mõistke valesti.
Linna turvalisuse tagamine on ohtlik töö.
Kindlasti on neid, kes tahavad meid takistada.
Meile haiget teha.
Kuid olen kindel,
et naised, kes täna ametimärgi saavad,
on selle linna parimad.
Ja inimestele, kes meid siia ei soovi, ütlen:
„Aeg on tõele silma vaadata. Ajad muutuvad.“
Tere tulemast México politseisse.
LYNN FAINCHTEINI MÄLESTUSEKS
WOMEN IN BLUE
Järgmises osas...
Te esindate meie linna politseid.
Olgu naeratus alati näol. Las ma vaatan.
Tahan ta kadunud isikuks kuulutada.
Aga te nägite teda eile, eks?
Leidsime pärastlõunal pargist surnukeha.
Sa ei tohi kedagi üle kuulata. Sa pole uurija.
WOMEN IN BLUE
Tõlkinud Vova Kljain