IEDVESMOJOTIES NO PATIESIEM NOTIKUMIEM
Es negribu tavas puķes. Negribu ne tavu pudeli, ne šalli.
Tu uzprasies.
Uz ko uzprasos?
Lai tevi atlaiž, uz ko tad citu.
Būtu jūs redzējusi viņa seju, kad Dāma viņu iepļaukāja.
Beidz runāt blēņas, meitiņ.
Tās nav blēņas, donja Rosario. Tā ir aktiermāksla.
Ei! Tev šķiet, ka izskatos pēc aktrises?
Audums ir jāvelk, mīļā.
Velc ar spēku.
Citādi dons Felikss būs nikns kā bullis.
Šīs mašīnas ir dārgākas par tavu sūda dzīvību.
Skaties uz mani.
Skaties uz mani!
Vai tu uztraucies, meitenīt?
Tā biju es.
Lai notiek.
Piecas neapmaksātas papildstundas. Skaidrs?
Jā, kungs.
MEHIKO, 1971. GADS
Labvakar.
Sveiki?
Uzkopšana.
Tlalpanas Izģērbējs uzbrucis atkal.
Viņa pēdējais upuris ir 24 gadus vecā Lusija Martinesa.
Šis ir jau ceturtais līķis,
un pilsētas sievietes baidās iziet no mājas
un pieprasa, lai policija slepkavu notver...
- Kāpēc viņu sauc par Izģērbēju? - ...reizi par visām reizēm.
Tāpēc, ka viņš upuriem pēc noslepkavošanas novelk drēbes.
Nebiedē brāli.
Es nenobijos.
Ejam!
Viņš nāk lejā.
Viens, divi un...
Trīs!
Trīs mirušas māsas!
Un viņi neko nav darījuši!
Vēl viena vakar!
Cik vēl sievietēm ir jāmirst, lai tas ko nozīmētu? Cik?
Ja neizklīdīsiet, jūs nakti pavadīsiet cietumā.
Piekāst.
Mēs visu mūžu esam dzīvojušas cietumā.
Gatavi?
Aiziet!
ZINĀTNES VĒSTURE
SVĒTĀS BĪBELES KONKORDANCE
Vienotas sievietes neuzveiks nekad!
IZĢĒRBĒJS
Malacis, Čirka!
Mazā māšele tevi apsteidza!
Ļoti labi. Ļoti, ļoti.
Jā. Malacis. Ņem.
Kas tas par traci? Ejiet pie darba.
Jā, kungs.
- Ej un palīdzi mammai, meitiņ. - Eju.
Malacis, Čirka!
Mazā māsiņa!
Gabina!
- Palīdzi, mīļā. - Nāku!
Nemaz nemēģini.
Plīts atkal nosvilusi.
Mums jāizsauc meistars.
Mums vajag jaunu plīti.
Mums jaunai nav naudas.
Tu savā darbā strādā jau trīs gadus, bet alga tev nav paaugstināta ne reizi.
Kāpēc tu nepalūdz?
Bravo!
- Paldies! - Daudz laimes, tēt!
Man jāiet.
- Ko? Tu brauc prom? - Jā, man ir tikšanās.
Tūlīt.
Vai esi redzējusi manas apročpogas? Tās zelta. Esi redzējusi?
Tu pagājušonedēļ tās atstāji darbā.
Bet tu nevari palikt?
Nē. Man tūlīt ir tikšanās. Bet vakariņās es būšu.
Man būs jāaizbrauc uz Akapulko. Tikai uz pāris dienām.
- Ko? Atkal? - Jā. Neko nevar darīt.
Klientam vajag, lai esmu tur, un es esmu arhitekts. Tā nu tas ir.
- Atā. - Daudz laimes!
Kurš grib torti?
Tavs vectēvs, lai dus mierā,
mēdza teikt, ka labāk strādāt par daudz, nekā būt bez darba.
Un nomira pie rakstāmgalda no infarkta 41 gada vecumā.
Jā, bet viņš bija labs apgādnieks.
Es nezinu, ko darīt, mamm. Viņš gandrīz vienmēr mājās ir naktī.
Un tās Akapulko viesnīcas dēļ mēs viņu arī brīvdienās neredzam.
Man viņa pietrūkst.
Meitiņ, netaisi no sevis upuri. Tas nav pievilcīgi.
Mana kafija ir atdzisusi.
Es neko netaisu, mamm.
- Es gribu, lai viņš vairāk ir mājās. - Viņš daudz strādā, jo tevi mīl.
Tu katru dienu esi mājās ar bērniem.
Un viņš visu dienu tup darbā. Turklāt vēl savā dzimšanas dienā!
Vai pieskatīsi bērnus, kad viņi atgriezīsies no skolas?
Jā, protams.
Man jālūdz algas pielikums.
- Esam kopā ar Pako Pakorro... - Nē. Te tas nav iespējams.
Pašu dullāko no visiem.
Un mēs nākam pie jums, dāmas, dāmītes, ar lielu pārsteigumu.
Mums ir īpašs viesis. Šodien esam kopā ar donu Emilio Eskobedo.
Nesen donu Emilio pats Republikas prezidents izraudzīja
par policijas priekšnieku.
Aplausus, lūdzu!
Dirsā policiju!
Ei, cilvēks tikko atnācis.
Kā, lūdzu?
Jā, dirsā policiju.
Jā. Dirsā policiju.
Es jūs dzirdu. Nedomājiet.
Nedomājiet, ka neesam pelnījuši jūsu dusmas.
Bet vairs nav 1968. gads. Ir 1971. Cita desmitgade.
Cits prezidents, cita policija.
Un tie nav tikai tukši vārdi. Nē. Esmu ieradies to visiem apliecināt.
Esmu nācis pateikt, ka mums ir jādomā par nākotni.
Mums ir jāizlemj, kādi gribam būt. Atvērtāka policija.
Iekļaujošāka policija, vai ne?
Protams, priekšniek, bet kā?
Kā lai panāk atvērtāku un iekļaujošāku policiju?
Mēs atvērsim savas durvis,
lai ikviena sieviete, kas to vēlas, varētu pievienoties Mehiko policijai.
Nu lūk, dāmas un kungi!
Policistes. Jūs to dzirdējāt šeit.
Bet es domāju, ka daudzas dāmas, dāmītes, kas mūs abus skatās,
sev vaicā: "Kāpēc? Kāpēc tagad?"
Tāpēc, ka Mehiko terorizē slepkava, prezidenta kungs.
Kāda velna pēc policistes, Emilio?
Tāpēc, ka tas piesaistījis mediju uzmanību.
Jo vairāk rakstu par to, jo mazāk - par jums.
Tāpēc, ka tik nozīmīgu soli neesam spēruši,
kopš sievietes ieguva balsstiesības.
Un tagad...
Tagad ir pienācis laiks šo soli spert.
Nu lūk!
Lai cilvēkiem ir kas cits, par ko runāt.
Man tas nepatīk.
Kaut kas tāds kā...
sievietes...
Lai sievietes būtu varones?
Un nevis upuri?
Tā mēs Izģērbējam atņemsim visus virsrakstus.
Tas palīdzēs tavai prezidentūrai.
Un mēs izrādīsim cieņu sievietēm, kas dzīvo bailēs,
un tas nāks par labu valstij.
Man tas patīk.
Man ir jājautā... Atvainojiet, man ir jāsaka.
Tā kā uzdarbojas Izģērbējs,
vai nebaidāties, ka vairāk sieviešu tiks pakļautas riskam,
kaut arī viņām būs policijas žetons?
Lūk, ko jūs teiksiet.
Nē.
Mēs viņām dosim nepieciešamos resursus,
lai viņas varētu aizsargāt sevi un sniegt vērtīgu pakalpojumu sabiedrībai.
Bruņotas sievietes?
Cerams, tava sieva šos jaunumus neuzzinās.
Mūsu laiks iet uz beigām. Nu, tagad...
Vai tur varētu būt labāka alga?
Jā, noteikti.
Paskat, cik tam liela reklāma.
Mums beidzas laiks, bet - dāma, dāmiņa, jaunkundze mājās -
priekšnieka Eskobedo jautājums paliek atklāts.
Vai jūs esat gatavas šīm pārmaiņām?
Vai esat gatavas dod vaļu policistei, kas jūsos mājo?
Mīļais!
Daudz laimes...
Kas ir, Salva?
Ko tev vajag? Vannas istabas jautājums.
Jāizlemj, vai tā būs te vai te.
Jo vannasistaba... Ir jāpārbauda, vai augšā ir vēl viena,
vai pietiek vietas, vai tur ir logi vai nav...
Hallo?
Nu sveika! Prieks dzirdēt tavu balstiņu.
Tu zini, ka es labprāt, bet nevaru.
Viņa nav stulba. Viņai radīsies aizdomas.
Pēc pāris dienām mums ar tevi būs visa pludmale, kur darīt, ko vien gribam.
Es arī.
Man tagad jābeidz.
Jaunās viesnīcas plāni.
- Jā. - Gribi pārskatīt uzreiz?
Uzreiz. Pasaki, lai Marko nāk šurp.
Mums ir daudz darba. Vismaz divas trīs stundas.
Izskatās, ka jūs pēc deviņām nedēļām būsiet vecvecāki.
- Pēc deviņām? - Jā.
Tēt. Tēt.
Kas ir, mīļā?
Policijas priekšnieks paziņoja, ka sievietes var...
Nē.
- Tēt, bet... - Nē.
- Tēt, ļauj pab... - Nē.
Gabina. Tētis saka nē. Liecies mierā.
- Viņa būtu laba policiste. - Tev šobrīd nav teikšanas. Lūdzu.
Tu zini, ka viņš tikko nogalināja tava vecuma meiteni?
Tēt, es tādas kā viņa varēšu aizstāvēt.
- Es esmu gatava. Kopš bērnības... - Vai arī piedzīvosi viņu likteni.
Kāpēc visi var būt policisti, tikai es ne?
Tāpēc, ka mums vajag, lai esi pie mātes, nevis ielās!
Varu tev uzlikt vēl?
Diezgan!
Govs! Govs! Vai tā ir govs?
Bum, bum, bum, bum.
Nemaz nemanīja, ka nokrita.
Mīļā, mēs taču sarunājām astoņos. Kas noticis?
Es domāju, ka mēs viens otram nemelosim, kucesdēls.
Nu, aiziet!
Te es esmu!
Esi reiz vīrs un pasaki man, kas viņa ir
un kāpēc tā padauza ir svarīgāka par tavu ģimeni!
Kas noticis, mana mīla?
Es biju pie savas mātes.
Labvakar, mīļie!
- Sveika, Marij! - Un Valentina?
Valentina? Tu tiešām domāji, ka viņa te būs?
Pasūtīsim!
- Jā, lūdzu. - Esmu badā. Man ir dzimšanas diena.
Es iesaku sīpolzupu.
- Tieši to pasūtīšu. - Jā?
Vīnu, lūdzu.
Lūdzu!
Tad vardulēns paskatās uz vardi...
Priekā!
Jāskatās acīs! Jāskatās acīs!
Ei, man ir jautājums.
Vai tās sievietes spēs apturēt zagli? Vai slepkavu, kāds ir Izģērbējs?
Saprotams, nē.
Pat ja viņas ir policistes...
Bet es negribu būt seksists, jo es neesmu seksists.
Es esmu par... visu to. Vai ne, mīļā?
Tas ir bioloģisks jautājums. Cita muskuļu masa, spēka apjoms.
Vai ne? Saprotams.
Patiesībā mēs neesam vienādi.
Kura sieviete pametīs ģimeni, lai strādātu uz ielas?
Pilnīgi piekrītu.
It kā sieviešu uz ielas jau tāpat nebūtu gana.
Ei, kā tu zini?
Sullivana rajons man ir pa ceļam uz darbu.
Redzat? Manai sievai ir neķītras domas.
Lai būtu policiste, ir vajadzīga dūša.
- Taisnība. - Tev tā nešķiet?
Droši vien.
Interesants fakts, ko droši vien nezinājāt, -
Marija bērnībā gribēja būt detektīve.
To man stāstīja tavs tēvs. Viņa lasīja detektīvromānus.
Tas bija ļoti sen.
- Es gribēju būt vetārste. - Ugunsdzēsējs.
Nē, es vienmēr esmu gribējusi būt mamma.
Es? Fanhio. Formula 1.
Es vēl padomāšu, pirms kāpšu tavā mašīnā.
Par detektīvi viņa, kā redzams, nekļuva, taču vēl aizvien lasa detektīvromānus.
Katru nedēļu jaunu.
Jūs spējat iztēloties Mariju kā policisti?
Nē.
- Tu spēj sevi iztēloties kā vetārsti? - Nē!
Es padotos tāpēc vien, lai tu man varētu uzlikt rokudzelžus.
Priekā.
Es tev nepalīdzēšu, kamēr neapsolīsi man vairs nezvanīt.
Ko? Kāpēc?
Tāpēc, ka mēs pirms gada izšķīrāmies. Tu mani atceries tikai nelaimē.
Es tev nezvanu tikai nelaimē.
- Zvani gan, Valentina. - Nē.
- Zvani. - Neviens tevi nespieda nākt.
Vale. Paskaties, kur tu atrodies.
Es vismaz turpinu cīņu.
- Jā, es arī. - Nē.
Jā, pie rakstāmgalda. Mans zobens ir rakstāmmašīna.
Nopietni, Vale, piedod. Nesmejies.
Mums viss ir beidzies. Manis vairs nav.
Man tagad ir cita.
Tavs zobens ir rakstāmmašīna?
- Velns parāvis! - Nē...
- Es zināju, ka tu metaforu izņirgāsi. - Es vēl saprastu "ierocis" vai...
- Bet "zobens"? Tiešām? - Kāpēc tu nerunā par to, ko pateicu?
- Es esmu iemīlējies. - Jā, es dzirdēju.
Citā.
Un, ja tu tā esi iemīlējies citā
un vairs nejauc kaisli ar dusmām,
tad kāda velna pēc tu mani pestī laukā no cietuma?
Lukas?
Tev taisnība.
Paldies.
Sveika, māsiņ!
- Re. - Lai nāk tava valstība. Paskatīsim.
Zaļā mole un melnā mole.
Paldies.
Nav par ko.
Man vajag pārējo upuru autopsiju.
UPURIS #2 - UPURIS #3
Noliec un ej.
Gan viņu var kaut kā pārliecināt.
Tu runā par manu tēti.
Bet tu zini, ka es to spēju.
Ne jau tur ir problēma. To taču tu zini.
- Domā, ka man bija izvēle? - Tā nav taisnīgi.
Paklau, Čirka. Ja tētis ieraudzītu, uz ko esi spējīga...
Ja viņš tevi ieraudzītu formastērpā, tad - kas zina.
Bet tas nenotiks.
Aizmirsti to, Čirka.
Vakariņās tu mazliet dīvaini uzvedies.
Man bija grūta diena.
Jā?
Grūta? Kāpēc tā?
Grūta tāpēc, ka...
Mamm, mēs drīkstam?
- Nē. - Jā, nāciet iekšā.
- Nu... - Kutināšanas uzbrukums!
Nē. Ei, kas notiek?
Palasīsi mums pasaku?
Tikai vienu? Vai 14?
- Labi, bet izvēlēšos es. - Tu jau izvēlējies!
- Aiziet! - Tagad mana kārta.
Kāpēc grūta?
Nekas, nekas. Ej vien pie viņiem.
Hallo?
Tava māsa.
Liels paldies.
Viņam bija dzimšanas diena. Tu zināji?
Jā, un viņš to noteikti lieliski nosvinēja bez manis.
Tava drošības nauda nāca no viņa. Tev būtu jābūt pateicīgai.
Es esmu, un man ir plāns, kā tev to atdot.
Labprāt izstāstītu, bet tev labāk to nezināt.
Turklāt tev jāatgriežas savās aprindās, tā ka...
Ja tev nav nekādu plānu,
es varētu kaut ko iedzert.
Kaut ko? Tu domā... alkoholu?
Jā, varbūt.
Pēc jums, kundze.
Paldies.
Nu, kas ir noticis?
Nekas.
Mēs sen neesam runājušas.
Pastāsti man par savu plānu.
Es būšu policiste.
Skaidrs, ka nebūsi.
Skaidrs, ka būšu.
- Skaidrs, ka nebūsi. - Skaidrs, ka būšu.
Bet tu neciet policiju. Kas notiek?
Mēs visi neciešam policiju, bet šoreiz ir citādi.
Kādā ziņā?
Tādā ziņā, ka protesti panāca savu, Marij.
Durvis nu ir vaļā, un mēs varam piedalīties cīņā no tās puses.
Liecies mierā. Tas ir neprāts.
Turklāt vēl bīstami.
Mainīt vēsturi vienmēr ir bijis bīstami.
Turklāt, sēžot un dzerot tēju, neko neizmainīsi.
Es daru ne to vien.
Vēl es neesmu policiste.
Bet zinu: ja tu sēdi te, ir noticis kas slikts,
ko nevari stāstīt savām tenku vācelēm draudzenēm.
Man jāiet.
Ei.
Marij, kas ir noticis?
Viņš ir neuzticīgs.
Kucesdēls!
- Nolādētais jāklis! - Klusāk.
Kā tu uzzināji?
Ja stāstīšu, tu neticēsi.
Viņš visu noliedza. Maita.
Marij, tev viņam ir jāpasaka.
Ja nu viņš aiziet pie viņas?
Es negribu, lai mani bērni uzaug bez tēva.
Es domāju, viņiem labāk patiktu māte, kas māk par sevi pastāvēt.
Viņiem labāk patīk vesela ģimene.
Pat ja tie ir meli?
Es viņu mīlu, Vala.
Es negribu viņu zaudēt.
Tā ir tā nelaime - tu esi viegli paredzama.
Zini, ko viņam vajag?
Vienu dienu iztēloties, kāda būtu viņa dzīve bez tevis.
Lūdzu, laidiet.
Es teicu - liecieties mierā!
Apsardze!
Ejam! Pazūdi, ķēms!
Mierīgāk, maita!
Un kādu laiku te nerādies!
Viņš uzprasījās.
Oktavio Romandija, vai ne?
Astoņpadsmit gadi policijā.
Trīs medaļas par drosmi. Trīsdesmit septiņas atrisinātas lietas.
Un 132 noziedznieki aiz restēm.
Bet... vēl arī 16 subordinācijas pārkāpumi.
Un atstādinājums uz nenoteiktu laiku par priekšniekam salauzto degunu.
Kas, ellē, tu tāds?
Jaunais policijas priekšnieks, un man patīk mans deguns.
Mēs patlaban veidojam programmu policistēm sievietēm,
un es gribu, lai esi viņu kapteinis.
Cik daudzi tevi jau pasūtīja?
- Tam ir nozīme? - Cik?
Visi.
Tu neesi policists.
Nē.
Es biju prezidenta kampaņas vadītājs.
Pārdevējs.
Tā var teikt.
Nu tad klausies, pārdevēj.
Policijai šai valstī ir pārāk asiņainas rokas,
un ne tu, ne kāds cits to nespēs mainīt.
Varbūt tā, kapteini Romandija.
Bet tu vienīgais neatteici tāpēc, ka programma paredzēta sievietēm.
Mēs sākam rīt deviņos, ja gadījumā pārdomāsi.
- Mīļais. - Kas ir?
Vai zini, kāpēc vakar biju dīvaina?
Kāpēc?
Tāpēc, ka man tevis pietrūkst.
Es tā domāju...
Klau, noliec to uz brītiņu. Nāc. Apsēdies.
Varbūt palūdz kādam no saviem arhitektiem, lai aizbrauc uz Akapulko?
Tikmēr mēs ar tevi...
Skaties uz mani.
Tikmēr mēs noīrētu numuru viesnīcā, kurā mani bildināji.
Tu zini, ka es nevaru.
- Tu zini. - Mums tas ir vajadzīgs.
Mīļais, to vajag mūsu laulībai.
Mūsu laulībai vajag, lai mani neatlaiž.
Pēc nedēļas būšu atpakaļ, tad darīsim visu, ko gribēsi.
Meitiņ, es tiešām nesaprotu, kas notiek.
Es virtuvē atstāju sarakstu, mamm.
Marai otrdienās un ceturtdienās dejošana, Aleksam trešdienās - futbols.
Tepat pie mājām. Tev tikai jāaizved un jāatved.
Tu uzvedies kā trakā.
Es saprastu, ja tā darītu tava māsa, bet tu?
Viņš mani krāpa, mamm.
Un brauc uz Akapulko, lai krāptu atkal.
Un tavs risinājums ir pamest ģimeni?
Viņš paslīdēja. Tā notiek ar visiem vīriešiem.
- Jā? - Jā.
- Tētis arī paslīdēja? - Nerunā muļķības.
Tavs tētis ne. Citi.
Es negaidu, ka tu mani sapratīsi. Bet es ģimeni nepametu.
Es cenšos to saglābt.
Un kā tas viss attiecas uz šo?
Nezinu, mamm.
Es tikai zinu - kad viņš atgriezīsies, manis mājā nebūs.
Tad aizbrauc brīvdienās!
Bet strādāt algotu darbu? Šeit?
Tas ir zem tava goda.
Nē. Diezgan. Ņem.
Es pret viņām izturēšos kā pret citiem kadetiem.
Tieši to es gribēju.
- Ja netiks galā, būs jāiet prom. - Tā tam jābūt.
Vai vēl kas?
Jā.
Kad būsi ar viņām izspēlējies spēlītes un aiztrieksi viņas mājās,
es palikšu te. Kā izmeklētājs.
Labi.
Nāc līdzi.
Sastāties no "I" līdz "M".
Bez radiniekiem. Tikai kadetes, lūdzu.
Reģistrācija notiek pagalmā.
Lūdzu saglabāt rindā kārtību.
Atvainojos.
Labrīt.
Vārds un vecums.
Gabina Errera Martinesa Vaskesa, 25 gadi.
Lūdzu, aizpildiet šo.
Paldies.
Ei! Tinies prom!
Vārds un vecums?
Karrjona Galindo Romina. 37.
Tu tiešām atvedi mammu? Kāpēc? Lai es pārdomātu?
Es būšu policiste!
Kāpēc tev ir koferis?
Tāpēc, ka viņa ir tikpat traka kā tu.
Tāpēc, ka gribu būt neparedzama.
Kadetes!
Sastājieties rindās pa desmit! Nāciet te! Tūlīt!
- Radi var iet prom. - Lai Dievs jums piedod.
Astoņas rindas pa desmit. Aiziet! Vienādas atstarpes!
Gribu redzēt vienādu garenisko līniju, vienādu statenisko.
Es esmu kapteinis Oktavio Romandija.
Esmu atbildīgais par policijas sieviešu nodaļu.
Ja jūs smaidāt, tad tikai tāpēc, ka šo lietu neesat kārtīgi apdomājušas.
Paskatieties uz cilvēku pa labi!
Sasveicinieties! Sasveicinieties!
Tagad iztēlojieties viņu guļam uz zemes.
Ar lodi vēderā.
Viņa lūdz, lai jūs apturat asiņošanu.
Bet jūs nevarat.
Jo viņa jau ir mirusi.
Tagad paskaidrojiet viņas mātei, kāpēc viņas meita ir mirusi, bet jūs ne.
Un tad dzīvojiet ar šo vainas apziņu līdz infarktam.
Jums tas šķiet jautrs darbs?
Tikt sašautai par sūdīgu algu.
Jums liekas, ka mājās jūs nenovērtē?
Jūs vēl neko neesat redzējušas.
Bet tam tā nav jānotiek.
Jūs tūlīt pat varat iet mājās.
Un padomāt, kā gandrīz pieņēmāt ļoti stulbu lēmumu.
Ļaušu prātīgajām mirkli padomāt.
Draņķi, es tev liku viņas apmācīt, nevis aizbiedēt.
Gribi, lai piegādāju 16 policistes divās nedēļās?
Nē, Marij. Nē... Lūdzu, neaizej.
Tas notiek tā.
Kad nu sēnalas ir prom, dodieties uz barakām!
Sāksim rīt no rīta.
Priecājos iepazīties. Marija de la Torre.
Anhelesa Krusa.
Kāpēc esi te?
Tāpēc, ka saplīsa plīts.
Nu, es atnācu tāpēc, ka - tu domāsi, ka esmu traka, bet...
Es mēģinu glābt savu laulību.
Tavs vīrs ir policists?
Nē, nē, es domāju...
Tev ir vīrs?
Man ir vecmāmiņa.
Es dzīvoju pie viņas, jo manus vecākus nogalināja laupīšanā,
kas 1947. gada 3. martā notika bankā, kurā viņi strādāja.
Mans dievs, man ļoti žēl!
Kāpēc? Tu jau viņus nenogalināji.
Nemaz nevaicāšu, kāpēc te esi.
Tas man ir asinīs. Gabina. Priecājos.
Valentina.
Tu spēj aptvert, ka esam te? Beidzot mēs būsim policistes!
Neņem ļaunā, bet es policistus vienmēr esmu uzskatījusi par kretīniem.
Kāpēc tad esi te?
Lai to mainītu.
Skats uz priekšu!
Zinu, ka daļa no jums domā - atrodoties šeit,
jūs esat piederīgas kustībai.
Pie dirsas jūsu kustību!
Jūs šeit esat tikai viena iemesla dēļ - lai kļūtu par policistēm.
Man ir vienalga, vai esat vīrietis, sieviete vai sūda palma.
Vārds!
Marija Elena de la Torre, kungs.
Priekšā!
Ātrāk!
Atvainojos, ka nokavēju.
Gribat, lai pret jums izturas kā pret vīriešiem?
Piesargieties no savām vēlmēm.
Brīvi!
Ātrāk!
Aiziet, 20 pumpēšanās!
Ar spēku! Bez ceļiem! Un turiet gurnus!
Jums jābūt stiprākām. Gribat būt policistes?
Tad būs jāatsakās no tā, kas bijāt agrāk.
Jums būs jāuzaudzē jauna āda.
Tu dzirdēji, ko viņš teica.
Audzēsim jaunu ādu! Aiziet!
Aizmirstiet iepriekšējo dzīvi.
Jūs vairs neesat mājsaimnieces. Neesat mātes.
Jūs esat kadetes.
Aiziet!
Ātrāk!
Aiziet, aiziet, aiziet!
Aiziet, Errera! Ar spēku!
Ar spēku!
Atvainojos.
Kadete Marija de la Torre.
Šurp, lūdzu.
Ātrāk!
Šeit.
Paskaties uz kolēģēm.
Parasti jūs šai laikā ietu ēst.
Bet, tā kā kadete Marija de la Torre šorīt nokavēja,
jums jānoskrien vēl 10 apļi.
Tāpēc celieties!
Skriesim! Aiziet!
Aiziet, skrieniet!
Ātrāk, ātrāk, ātrāk!
Ja vēlreiz nokavēsi, es ar tavu ģīmi visu grīdu izberzīšu.
Aiziet!
Augšā, augšā, augšā! Ātrāk!
Pasniedzēj! Ir zināms, ka zālīte samazina vardarbību.
To sakāt pēc pieredzes?
Septiņi gadījumi, kad ir atļauts pielietot spēku.
Lai izvairītos no nopietnām briesmām... un briesmām, kas ir nopietnas...
Lai izbeigtu to personu pretošanos, kas cīnās pret policijas pavēli,
kura pieprasa tūlītēju paklausību.
Lai pasargātu personas no nāvīgām un neizbēgamām briesmām.
Šie ir tie septiņi.
Errera. Labi.
Krusa. Labi - kā vienmēr.
De la Torre - no jums gaidīju vairāk.
Kamačo - vajadzēja palikt mājās.
Aiziet!
Augšā, augšā, augšā! Aiziet!
Labo, kreiso, labo!
Turēt līniju! Turēt līniju!
Augšā, augšā, augšā!
Pārtraucam raidījumu ar ziņu speciālizlaidumu.
Vakar valsti piemeklējis kārtējais bezjēdzīgais zaudējums.
Atrasts Noras Menendesas līķis.
Viņa ir piektais Tlalpanas Izģērbēja upuris.
Līķis atrasts universitātes baseinā, kur viņa vakaros strādāja.
21 gadu vecā Nora Mehiko ieradās no Pueblas štata Čolulas
ar sapni kļūt par veterinārārsti.
Tagad šis sapnis ir zudis.
Meitas, mātes un māsas iet bojā no slepkavas rokas,
kurš nerimsies, kamēr kaut kas netiks darīts.
Tam ir jāpieliek punkts.
Pilsētas iedzīvotāji policijai jautā:
"Kad slepkavu iemetīs aiz restēm?"
Varam tikai cerēt, ka tas notiks, pirms vēl kāda sieviete samaksās ar dzīvību.
Piecdesmit septiņi?
- Un decimālkomats? - Piecsimt septiņdesmit.
Kas te nāk?
Tēt!
- Ilgojāties? - Kā gāja?
- Lieliski. - Bērni...
Vai aiziesiet uz savu istabu?
Mums ar jūsu tēti ir jārunā.
Jā.
- Panāksi uz brīdi? - Jā.
Apsēdīsies, lai varam aprunāties?
Kur ir Marija?
Nebēdz. Stājies pretī!
- Olé! - Nu!
Izraujies taču!
Nu, Marij! Izraujies!
Tu vari, Marij! Sasodīts!
Izraujies! Skaties uz mani! Izraujies!
Johaidī!
Gabina!
Ko, ellē, tu te dari?
Lūdzu, vai varam parunāt?
- Parunāt? - Jā.
Nē. Tu nāksi man līdzi.
Errera! Tev te nevajadzētu atrasties.
Paklau, Romandija, esi tik labs -
nejaucies.
Te nebūtu jāatrodas manai māsai.
Kur, pie velna, tev bija prāts?
- Jūs nevarat kaut ko darīt? - Ja iejaukšos, būs sliktāk.
Lūdzu, Herardo. Izlaidums jau ir ap stūri.
Sasodīts, Gabina!
Tev vienkārši nepielec.
Tu meloji tētim.
Tu zini, ko viņš izdarīs, kad uzzinās?
Paskaidro viņam. Tevi viņš uzklausīs.
Nu nē. Ejam!
Es palieku.
Apdomā labi, ko tu dari, Gaba.
Es palieku.
To viņam pateiksi tu.
Es ne.
Uz palīdzību neceri.
Kadetes!
Nost no ceļa.
Viņš vispār nav mēģinājis ar mani runāt.
Ko tu gaidīji? Viņš atgriezās mājās, un tevis tur nebija.
Mamm, lūdzu, neesi viņa pusē. Tu vienmēr uzvedies vienādi.
Jārīkojas ir viņam.
Es uz to nepaļautos.
Viņš tev ir ko teicis?
Nē. Baidos, ka tad, kad tev būs pārgājusi šī kaprīze...
Kaprīze? Vai tā viņš to nosauca?
Kas gan cits tas ir?
Kadetes! Lūdzu, apsēdieties.
Gribu jūs apsveikt ar jūsu apmācības pēdējo posmu.
Mēs lidosim ar armijas lidmašīnu ar ātrumu 200 km/h.
Kad būsim 3000 metru augstumā,
jūs izlēksiet,
un aptuvenais kritiena ātrums būs 200 - 430 km/h.
Nebaidies.
Pēc statistikas simtreiz lielāka iespēja ir aizrīties ar ēdienu,
nekā mirt, izlecot no lidmašīnas.
Lai to ieskaitītu, nebūs jādara daudz.
Tas ir tikai viens mazs solis.
Kadetes! Uzmanību!
Būt policistei nozīmē apzināties, ka, uzvelkot formastērpu,
jūs savu dzīvi nododat likteņa rokās.
Pirmā rinda.
Piecelties!
Pieāķēties!
Aiziet!
Pozīcijā! Lēkt!
Aiziet!
Otrā rinda!
Piecelties!
Pieāķēties!
Aiziet!
Lēkt!
Aiziet, leciet!
Aiziet!
De la Torre! Lēkt!
Nē.
Kā - nē?
Es tev teicu - lēkt!
Nē!
- Aiziet! Ej! - Nē.
- Nē, nē. Nē. - Aiziet!
Aiziet!
- Lec! - Es nevaru! Es nevaru!
Kāpēc, ellē, nevari?
Tāpēc, ka esmu mamma.
Tu esi kadete, nevis mamma!
Nē! Es esmu mamma!
- Ja neizlēksi, nepabeigsi apmācību. - Man vienalga!
Kāpēc tad kāpi lidmašīnā?
Es nezinu.
Zini gan. Kāpēc?
Kāpēc?
Tāpēc, ka tā nav kaprīze!
Nu tad pierādi to!
Labi. Tā. Labi. Labi.
Man jāatzīst - jūs mani pārsteidzāt.
Kā jau zināt,
programmā uzņems tikai 16 kadetes.
Tāpēc, ja esat te,
tas nozīmē, ka esat uzņemtas.
Apsveicu.
Jā, manas karotājas!
Marij!
Dodies uz ēdnīcu.
Tu izskaties skaista.
Man vajadzēja atbraukt agrāk, vai ne?
Nezinu, kāpēc tā nedarīju. Esmu idiots.
Šai laikā es varēju apdomāt daudzas lietas.
Es sapratu, ka negribu tevi zaudēt.
Es runāju ar Migelu.
Un palūdzu, lai viņš pārņem projektu Akapulko.
Braucienu vairs nebūs.
Es gribu...
Es gribu būt ar tevi.
Un es gribu tev pateikties.
Jo ar šo savu rīcību
tu palīdzēji man visu skaidrāk saskatīt.
Es tevi mīlu.
Es tevi tik ļoti mīlu.
Brauksim mājās. Es paņemšu tavas mantas.
Ejam.
Kas noticis?
Es bērnībā negribēju kļūt par detektīvi.
Es biju apsēsta.
Es apriju katru grāmatu, kam tiku klāt.
Vislabāk man patika tās par detektīvi Murrjetu.
Uz katra vāka es uzzīmēju svārkus un garus matus.
Detektīve Marija.
Es no tā visa atteicos, lai savu dzīvi nodzīvotu ar tevi.
Tomēr tev kļuva garlaicīgi.
Nē.
- Nē, man nekļuva garlaicīgi. - Tu neesi vainīgs.
Man arī bija garlaicīgi. Ar mani.
Šķiet, ka nu vairs nav.
Es gribu pabeigt apmācību.
Es gribu būt policiste.
Bet kā tad ģimene?
Es varu gan to, gan to.
Valentina Kamačo Moralesa.
Marija Kamačo de la Torre.
Redzi? Policistes.
Par TV skatīšanos tev nemaksā.
Jā, komandieri!
Un nobeigumā
es gribu aicināt uz skatuves mūsu nācijas pirmo lēdiju.
Marija Estere Suno.
Paldies, Emilio.
Šodien mēs radām vēsturi.
Pagaidīsi mani?
Nē. Es jau kavēju, un tu man vienmēr saki, kā jābūt laikus.
Ja vien tu man izstāstītu, ko kavē. Šī pilsēta ir ļoti bīstama.
Paola!
Sievietes, nemaldieties!
Sargāt šo pilsētu ir bīstams darbs.
Būs tie, kas gribēs mūs apturēt.
Darīt mums pāri.
Bet es esmu pārliecināta,
ka tās sievietes, kuras šodien nopelnījušas savu žetonu,
ir mūsu pilsētas labākās.
Un cilvēkiem, kuri nevēlas mūs šeit redzēt, es saku:
"Laiks atvērt acis. Laiki mainās."
Sveicam Mehiko policijā!
AR MĪLESTĪBU PIEMINOT LINNU FAINČTEINU
WOMEN IN BLUE
Nākamajā sērijā...
Jūs pārstāvēsiet galvaspilsētas policiju.
Vienmēr smaidiet. Parādiet!
Gribu ziņot par personas pazušanu.
Bet jūs taču viņu vakar redzējāt?
Mēs šopēcpusdien parkā atradām līķi.
Tu nevienu nedrīksti pratināt. Tu neesi detektīve.
WOMEN IN BLUE
Tulkojis Imants Pakalnietis