ĮKVĖPTA TIKRŲ ĮVYKIŲ
Nenoriu tų tavo gėlių.
Nenoriu butelio. Ir nenoriu tavo skaros!
Tu pati prašaisi.
Ko prašausi?
Kad tave atleistų. Ko dar?
Būtum mačiusi jo veidą, kai La Dona jam trenkė.
Nustok kalbėti niekus, mergaite.
Tai – ne niekai, dona Rozarija. Tai – vaidyba.
Ei. Manai, aš panaši į aktorę?
Nepamiršk patempti medžiagos.
Stipriau patempk.
Antraip Donas Feliksas labai ant tavęs pyks.
Tos mašinos vertos daugiau nei tavo suknista gyvybė.
Pažiūrėk į mane.
Pažiūrėk į mane!
Verčiu tave nervintis, mieloji?
Aš tą padariau.
Labai gerai.
Penkios papildomos valandos be užmokesčio. Aišku?
Taip, pone.
MEKSIKAS, 1971 M.
Labas vakaras.
Sveiki?
Tvarkytoja.
Tlalpano Išrengėjas vėl pasirodė.
Jo paskutinė auka – 24 metų Liusija Martinez.
Ji yra jau ketvirtoji auka,
ir visos miesto moterys bijo išeiti iš namų
bei reikalauja policijos, kad žudikas dingtų...
- Kodėl jį vadina Išrengėju? - ...visiems laikams.
Nes jis išrengia savo aukas ir nužudo jas!
Nustok gąsdinti savo brolį.
Aš neišsigandau.
Eime.
Jis nulips žemyn.
Vienas, du ir...
Trys!
Trys mirusios seserys!
O jie nieko nepadarė!
Viena – praėjusią naktį!
Kiek dar turi mirti, kad kažkas pasikeistų? Kiek?
Jei neišsiskirstysite, naktį praleisite kalėjime.
Velniop.
Gyvename kalėjime nuo gimimo.
Pasiruošę?
Pirmyn!
MOKSLO ISTORIJA
PAGAL BIBLIJĄ
Susivienijusių moterų niekas neįveiks!
IŠRENGĖJAS
Šaunuolė, Garbane.
Tavo sesutė tave įveikė.
Šaunuolė. Gerai.
Taip. Šaunuolė. Tikrai.
Koks čia triukšmas? Prie darbo.
Taip, pone.
Padėk mamai, mieloji.
Taip.
Šaunuolė, Garbane.
Mažoji sesutė!
Gabina.
- Padėk man, mieloji. - Ateinu.
Gali nė nemėginti.
Orkaitė vėl perdegė.
Reikia iškviesti meistrą.
Reikia naujos viryklės.
Neturime pinigų naujai viryklei.
Trejus metus dirbi tame pačiame darbe, ir tau nė karto nepakėlė atlyginimo.
Kodėl nepaprašai?
Bravo!
- Ačiū. - Su gimtadieniu, tėti.
Turiu bėgti.
- Ką? Tu išeini? - Taip, man susitikimas.
Dabar.
Gal matei mano sąsagas? Taip, auksines. Matei jas?
Praėjusią savaitę palikai jas biure.
Tikrai negali pasilikti?
Negaliu. Susitikimas jau netrukus. Pasimatysime per vakarienę.
Turėsiu išvykti į Akapulką, tik kelioms dienoms.
- Ką? Ir vėl? - Taip, neturiu pasirinkimo.
Klientui manęs reikia ten, o aš – architektas. Viskas.
- Viso. - Su gimtadieniu.
Kas nori torto?
Tavo amžinatilsį senelis sakydavo,
kad verčiau dirbti per daug nei neturėti darbo.
Ir numirė prie darbo stalo, būdamas 41-erių.
Taip, bet jis aprūpino šeimą.
Nežinau, ką daryti, mama. Jis beveik kasdien grįžta vėlai vakare.
O kai apsistoja viešbutyje Akapulke, nematome jo nė savaitgaliais.
Aš jo pasiilgstu.
Mieloji, nedaryk aukos iš savęs. Negražu.
Kava šalta.
Nedarau, mama.
Tik norėčiau dažniau matyti jį namuose.
Jei jis tiek daug dirba, tai todėl, kad tave myli.
Tu kasdien lieki namuose su vaikais.
O jis visą laiką sėdi biure.
Netgi per savo gimtadienį.
Ar gali pabūti su vaikais, kai jie grįš namo po mokyklos?
Taip, žinoma.
Turiu paprašyti didesnio atlyginimo.
- Grįžtame! Su Paku Pakoru. - Negali būti. Tokio dalyko čia nėra.
Kvailiausias iš jų visų.
Ir mes grįžome pas jus, miela dama, norėdami nustebinti!
Turime labai ypatingą svečią.
Šiandien esame su Donu Emiliju Eskobedu.
Doną Emilijų pats respublikos prezidentas neseniai paskyrė
vyriausiuoju policijos viršininku.
Paplokite, prašau.
Velniop policiją!
Ei, jis ką tik atėjo!
Atsiprašau?
Taip, velniop policiją.
Aš jus girdžiu. Negalvokite, kad negirdžiu.
Negalvojame, kad nenusipelnėme jūsų pykčio.
Bet dabar – jau ne 1968-ieji. O 1971-ieji. Naujas dešimtmetis.
Naujas prezidentas, naujos policijos pajėgos.
Ir tai nėra tuščios kalbos. Ne. Atėjau, kad visiems tą įrodyčiau.
Atėjau pasakyti, jog turime galvoti apie ateitį.
Turime nuspręsti, kuo norime būti. Nešališka policija.
Platesnių pažiūrų policija, tiesa?
Be abejo, viršininke. Bet kaip?
Kaip pasieksite, kad policija būtų nešališkesnė ir platesnių pažiūrų?
Mes atversime savo duris,
tad visos moterys, kurios tik norės, galės prisijungti prie Meksiko policijos pajėgų.
Taip, ponios ir ponai.
Policininkės. Girdėjote.
Bet, spėju, daug damų ir merginų, kurios dabar mus žiūri,
neabejotinai savęs klausia:
„Kodėl? Kodėl dabar?”
Nes žudikas terorizuoja Meksiko miestą, pone prezidente.
Ką tai turi bendro su policininkėmis, Emilijau?
Nes tai prikaustė visos žiniasklaidos dėmesį.
Kiekvienas straipsnis apie tai reiškia vienu straipsniu mažiau apie jus.
Nes mes nežengėme labai svarbaus žingsnio
po to, kai moterys užsitarnavo teisę balsuoti.
O šiandien...
Šiandien mes žengsime tą žingsnį.
Štai!
Leiskime jiems kalbėti apie ką kita.
Man nepatinka.
Kažkokios...
Moterys.
Kažkokios moterys taps didvyrėmis?
Ne aukomis?
Susigrąžinsime Išrengėjo antraštes.
Tai padės jūsų prezidentavimui.
O kol kas suteiksime savigarbos moterims, gyvenančioms baimėje,
ir tai padės šaliai.
Man patinka.
Turiu paklausti. Atleiskite, turiu pasakyti.
Kol Išrengėjas dar laisvėje,
ar nebijote pastatyti dar daugiau moterų į pavojų,
net jei jos ir turės ženklelį?
Štai ką pasakysite:
Ne.
Nes mes joms suteiksime visas reikalingas priemones,
kad jos galėtų apsiginti, o jos visuomenei suteiks vertingą tarnybą.
Moterys su ginklais?
Verčiau tikėkis, kad tavo žmona apie tai neišgirstų.
Nebeturime laiko. Na, dabar...
Manai, jos gauna daugiau negu čia?
Taip, žinoma,
Pažiūrėk, kiek reklamuoja.
Nebeturime laiko. Bet, ponios, panelės, damos namuose,
viršininko Eskobedo klausimas lieka ore.
Ar esate pasiruošusios tokiems pokyčiams?
Ar esate pasiruošusios išlaisvinti policininkę, kuri tūno jumyse?
Mielasis?
Su gimtadieniu...
Kas vyksta, Salva?
Ko tau reikia? Tualeto problema.
Tau teks nuspręsti,
jis bus čia ar ten.
Nes tualetas... Turėsi patikrinti, ar viršuje yra kitas tualetas,
ar ten nieko nėra, yra langai ar jų nėra.
Klausau.
Sveika. Smagu girdėti tavo balsą.
Žinai, kad norėčiau, bet negaliu.
Ji nėra kvaila. Tikrai kažką įtars.
Po kelių dienų mums abiem priklausys visas paplūdimys ir darysime ką panorėję.
Aš irgi.
Jau turiu atsisveikinti.
Naujojo viešbučio brėžiniai.
- Taip. - Norite dabar pažiūrėti?
Dabar pat. Pakviesk čia Marką.
Turime galybę darbo. Mažiausiai dvi ar tris valandas.
Na, atrodo po 9 savaičių tapsite seneliais.
- 9 savaičių? - Taip!
Tėti. Tėti.
Kas yra, mieloji?
Policijos viršininkas paskelbė, kad moterys gali būti...
Ne.
- Tėti, bet... - Ne.
- Tėti, prašau, leisk man baig... - Ne.
Gabina. Tėtis pasakė „ne“. Liaukis.
Manau, ji būtų gera policininkė.
Apie tai nekalbėkime.
Ar žinai, kad jis ką tik nužudė dar vieną tavo amžiaus merginą?
Tėti, aš galiu apginti tokias kaip ji.
- Aš pasiruošusi. Nuo vaikystės... - Arba baigti dienas kaip ji.
Kodėl visišskyrus mane, gali būti policininkais?
Nes mums reikia, kad būtum čia su mama. O ne ten!
Įdėsiu dar, gerai?
Užteks.
Karvė. Karvė?
Būm, būm, būm, būm.
Jis nė nesuprato, kad ji nukrito.
Mieloji, sakėme lygiai aštuntą. Kas nutiko?
Galvojau, mes nemeluosime vienas kitam, šunsnuki!
Sakyk.
Aš tau pasakysiu.
Būk tuo, kuo sakaisi esąs ir pasakyk, kas ji tokia,
ir kodėl ta kekšė yra svarbesnė už tavo šeimą!
Kas nutiko, mano meile?
Užsibuvau su savo mama.
Labas vakaras, brangiosios.
- Sveika, Marija. - Marija.
Kur Valentina?
Valentina? Tikrai manei, kad Valentina ateis čia?
Užsisakykime maisto.
- Taip, prašyčiau. - Mirštu iš bado, juk mano gimtadienis.
Rekomenduoju svogūnų sriubą.
- Ją ir užsisakysiu. - Tikrai?
Vyno, prašyčiau.
Prašau.
Tada rupūžė pažvelgia į savo vyrą...
Į sveikatą!
Žiūrėkit vieni kitiems į akis.
Ei, turiu klausimą.
Ar tos moterys sugebėtų sulaikyti vagį? Arba tokį žudiką kaip Išrengėjas?
Tikrai ne.
Net jei jos policininkės?
Bet nenoriu būti seksistas, nes nesu seksistas.
Aš palaikau. Tiesa, meile?
Tai – biologija. Skirtinga raumenų masė... jėga.
Tiesa? Tai akivaizdu.
Faktas, kad nesame vienodi.
Kokia moteris paliktų savo šeimą ir eitų į gatvę?
Sutinku.
Tarsi dabar nebūtų daugybės moterų gatvėse.
Ei, iš kur žinai?
Pakeliui į darbą pravažiuoju Sulivano alėją.
Matai? Mano žmona jau išsigalvoja.
Būti policininke reikia drąsos.
- Taip. - Nemanai?
Turbūt.
Įdomus faktas, kurio galbūt nežinojote.
Vaikystėje Marija norėjo būti detektyve.
Tavo tėtis man apie tai papasakojo. Ji skaitė detektyvinius romanus.
Tai buvo seniai.
- Aš norėjau būti veterinare. - Ugniagesiu.
Ne, aš visada visada norėjau būti mama.
Aš? Fanchijas. „Formulė 1”.
Dabar aišku, kodėl taip vairuoji.
Detektyve ji netapo.
Tačiau tebeskaito detektyvinius romanus.
Po knygą per savaitę.
Ei, ar įsivaizduojate Mariją kaip policininkę?
Ne.
Gali įsivaizduoti, kad tu – veterinarė?
Ne!
Aš pasiduočiau, kad tik uždėtum man antrankius.
Į sveikatą.
Neištrauksiu tavęs, kol nepažadėsi, kad daugiau nebeskambinsi.
Ką? Kodėl?
Nes mes išsiskyrėme prieš metus.
Tu prisimeni mane, kai patenki į bėdą.
Neskambinu, kai patenku į bėdą.
- Pati žinai, kad taip, Valentina. - Visai ne.
- Taip. - Niekas nevertė tavęs čia ateiti.
Val. Pažvelk, kur atsidūrei.
Aš bent jau tebekovoju.
- Taip, aš irgi. - Ne.
Taip, sėdėdamas prie stalo. Rašomoji mašinėlė yra mano kardas.
Aš rimtai, Val, paklausyk. Nesijuok.
Viskas baigta. Manęs nebėra.
Dabar esu su kita moterimi.
Rašomoji mašinėlė – tavo kardas?
- Po velnių. - Ne...
Žinojau, kad pasijuoksi iš metaforos.
Suprasčiau, „ginklas“ ar...
- Bet kardas? Tikrai? - Kodėl prikibai prie šito?
- Aš įsimylėjęs. - Taip, girdėjau.
Kitą moterį...
Jei jau taip įsimylėjai moterį,
su kuria nepainioji aistros ir pykčio,
tai kodėl nori ištraukti mane iš kalėjimo?
Lukai?
Tu teisi.
Ačiū.
Labas, sesut.
- Ką gi. Imk. - Teateinie tavo karalystė. Žiūrim.
Žaliasis ir juodasis padažai.
Ačiū.
Nėra už ką.
Man reikia kitų aukų skrodimų.
AUKA NR. 1 AUKA NR. 2
Palik. Eik.
Turiu kažkaip jį įtikinti.
Kalbi apie mano tėtį.
Bet tu žinai, kad sugebėčiau.
Na, bėda ne čia. Pati žinai.
Manai, turėjau pasirinkimą?
Na, taip neteisinga.
Paklausyk, Garbane.
Jei mano tėtis pamatytų, ką sugebi...
Jei pamatytų tave su ta uniforma, na, kas žino?
Bet to nebus.
Pamiršk, Garbane.
Per vakarienę keistokai elgeisi.
Sunki buvo diena.
Tikrai?
Sunki. Kodėl?
Ji buvo sunki, nes...
Mama, galime užeiti?
- Ne. - Taip, užeikit.
- Na... - Kutuliai puola!
Ne. Ei, kas vyksta?
Paskaitysi mums pasaką?
Tik vieną? Arba 14.
- Gerai, bet aš išrinksiu. - Tu išrinkai praėjusią savaitę.
- Eime! - Mano eilė.
Sunki? Kodėl?
Nieko. Pabūk su jais.
Klausau.
Tavo sesuo.
Labai jums ačiū.
Šiandien buvo jo gimtadienis. Žinojai?
Taip, neabejoju, kad jis puikiai atšventė gimtadienį be manęs.
Tavo užstatas buvo sumokėtas iš jo pinigų.
Turėtum jaustis dėkinga.
Esu dėkinga, ir turiu planą, kaip grąžinsiu skolą.
Mielai tau papasakočiau, bet nemanau, kad nori klausytis.
Be to, tu turbūt turi grįžti į savo burbulą, taigi...
Jei tu neužsiėmusi,
galėtume išgerti ar panašiai.
Panašiai? Turi galvoje... Alkoholio?
Taip, galbūt.
Po jūsų, ponia.
Ačiū.
Taigi, kas nutiko?
Nieko.
Senokai kalbėjome.
Papasakok man tą savo planą.
Būsiu policininke.
Tikrai ne.
Tikrai taip.
- Tikrai ne. - Tikrai taip.
Bet tu nekenti policijos. Kas vyksta?
Mes visi nekenčiame policijos, bet tai – kas kita.
Kuria prasme?
Kitaip, nes protestai suveikė, Marija.
Tai reiškia, kad jie atidarė duris, kad mes galėtume prisijungti prie kovos.
Pamiršk. Beprotybė.
Jau nekalbu, kad pavojinga.
Keisti istoriją visad buvo pavojinga.
Be to, sėdėdama ir gerdama arbatą ne ką pakeisi.
Ne tik tai darau.
Aš dar ne detektyvė.
Bet žinau: jei atėjai, tai kažkas nutiko, ir tu negali
to pasakyti savo draugams, nes jie tave pasmerks.
Turiu eiti.
Ei.
Marija, kas nutiko?
Jis mane apgaudinėja.
Šunsnukis!
- Suknistas šūdžius. - Tyliau.
Kaip sužinojai?
Nepatikėsi, jei pasakysiu.
Jis neigė. Tas šunsnukis.
Marija, turi pateikti jam įrodymus.
Kas, jei jis išeis pas ją?
Nenoriu, kad vaikai augtų be tėvo.
Neabejoju, kad jiems labiau patiks motina, kuri moka save apginti.
Jiems labiau patiks augti šeimoje.
Net jei ji pilna melo?
Aš jį myliu, Val.
Nenoriu jo prarasti.
Bėda ta, kad esi per daug nuspėjama.
Žinai, ko jam reikia?
Jam reikia suprasti, nors vieną dieną, koks būtų jo gyvenimas be tavęs.
Paleisk mane, prašau.
Liepiau palikti mane ramybėje!
Apsauga!
Eime. Dink iš čia, padugne tu.
Ramiau, šūdžiau.
Ilgai čia nesirodyk.
Prisiprašė.
Oktavijus Romandija, taip?
18 metų policijos pajėgose.
Trys medaliai už drąsą. 37 išspręstos bylos.
Ir 132 nusikaltėliai pasiųsti į kalėjimą.
Bet... taip pat 16 pažeidimų už nepaklusnumą.
Ir nušalinimas už tai, kad sulaužei nosį policijos viršininkui.
Kas tu, po velnių?
Aš – naujasis policijos viršininkas, ir man labai patinka mano nosis.
Šiuo metu kuriame programą policininkėms moterims.
Norėčiau, kad būtum jų kapitonu.
Kiek žmonių tave pasiuntė?
- Kuo tai susiję? - Kiek?
Visi.
Tu – ne policininkas.
Ne.
Aš vadovavau pono prezidento kampanijai.
Pardavėjas.
Galima taip sakyti.
Na, paklausyk manęs, pardavėjau.
Policijos rankos šioje šalyje pernelyg suteptos krauju,
ir nei tu, nei kas kitas to nepakeis.
Galbūt tu teisus, kapitone Romandija.
Esi vienintelis, kuris neatsisakė to,
nes tai – programa moterims.
Atvykite į darbą rytoj 9.00 val., jei kartais apsigalvosite.
- Mielasis. - Ką?
Žinai, kodėl vakar keistai elgiausi?
Kodėl?
Nes aš ilgiuosi tavęs.
Aš pagalvojau.
Klausyk, padėk į šoną. Ateik. Prisėsk.
Gal paprašyk vieno iš tų architektų iš savo komandos nuvykti į Akapulką?
O mudu...
Pažvelk į mane.
O mudu išsinuomosime kambarį mažame viešbutyje, kuriame man pasipiršai.
Juk žinai, kad negaliu.
- Žinai, kad negaliu. - Mums to reikia.
Mielasis, mūsų santuokai to reikia.
Mūsų santuokai reikia, kad manęs neatleistų.
Aš grįšiu po savaitės, ir galėsime daryti, ką tik tu nori.
Mieloji, tikrai nesuprantu, kas vyksta.
Virtuvėje palikau sąrašą, mama.
Mar šokiai – antrad. ir ketvirtadieniais, Aleksui futbolas – trečiadieniais.
Netoli namų, tad tik nuvesk ir parvesk.
Elgiesi kaip beprotė.
Tikėčiausi to iš tavo sesers. Bet iš tavęs?
Jis mane apgaudinėja, mama.
Dėl to ir važiuoja į Akapulką.
Ir tu išspręsi šią problemą palikdama šeimą?
Jis paslydo. Visi vyrai paslysta.
- Tikrai? - Taip.
- O tėtis? Ar jis paslydo? - Nebūk juokinga.
Ne tavo tėtis. Kiti.
Ir nesitikėjau, kad mane suprasi.
Bet aš nepalieku savo šeimos.
Aš stengiuosi ją išgelbėti.
Ir kaip tai susiję?
Nežinau, mama.
Tik žinau, kad kai jis grįš namo, manęs nebus.
Tai paatostogauk!
Bet dirbti? Čia?
Tu esi aukščiau.
Ne. Gana. Imk.
Elgsiuosi su jomis kaip su visais kitais kadetais.
To ir tikiuosi.
- Jei nesusitvarkys, joms teks išeiti. - Taip ir turi būti.
Dar kas?
Taip.
Kai jūs su jomis prisižaisite ir išsiųsite namo,
aš liksiu. Kaip detektyvas.
Gerai.
Sek paskui mane.
Tos, kurių vardai nuo I iki M, išsirikiuokite.
Be šeimos narių. Tik kadetės.
Registracija vyksta kieme.
Prašau stovėti eilėje.
Atsiprašau.
Labas rytas.
Vardas ir amžius.
Gabina Herera Martinez Vaskez, 25-erių.
Užpildykite formą, prašau.
Ačiū.
Ei, varyk kur kitur!
Vardas ir amžius.
Kariona Galinda Romina, 37-erių.
Tikrai atsivedei mamą?
Kodėl? Kad mane atkalbėtų?
Aš būsiu policininke!
Kodėl atsinešei lagaminą?
Nes ji tokia pat beprotė, kaip tu.
Nes noriu būti nenuspėjama.
Kadetės!
Prašau išsirikiuoti aštuoniomis eilėmis po dešimt. Ateikit. Čionai. Mikliai.
- Šeimos nariai jau gali išeiti. - Dieve pasigailėk.
Aštuonios eilės po dešimt, nagi.
Lygiuokit.
Priekinė eilė. Šoninė eilė.
Aš – kapitonas Oktavijus Romandija.
Vadovauju policijos moterų padaliniui.
Jei šypsotės, tai reiškia,
kad ne iki galo viską apgalvojote.
Pažvelkite į moterį jūsų dešinėje.
Pasisveikinkite.
Dabar įsivaizduokite ją ant žemės.
Su peršautomis žarnomis.
Meldžia jūsų sustabdyti kraujavimą.
Bet jūs negalite.
Nes ji jau mirusi.
Dabar eikite ir paaiškinkite jos motinai, kodėl jos dukra – mirusi, o jūs – gyva.
Ir nešiokitės tą naštą, kol mirsite nuo širdies smūgio.
Manote, tai – smagus darbas?
Gauti kulką už šūdiną atlyginimą?
Manote, jūsų nevertina namuose?
Nieko jūs neišmanot.
Bet taip neturi būti.
Galite keliauti sau namo.
Ir pagalvoti apie tai, kaip vos nepadarėte kvailo sprendimo.
Leisiu protingosioms minutėlę pagalvoti.
Liepiau tau jas paruošti, šunsnuki, o ne atbaidyti.
Nori, kad po dviejų savaičių turėtum 16 policininkių?
Ne, Marija. Ne... Neik, prašau.
Taip tą pasieksiu.
Dabar, kai jau atsikratėme liekanų, eisime į barakus.
Darbą pradėsime ryte.
Malonu susipažinti. Marija de la Torė.
Ankelė Kruz.
Kodėl tu čia?
Nes sugedo viryklė.
Na, o aš čia todėl, galvosi, kad išsikrausčiau iš proto, bet...
Stengiuosi išsaugoti savo santuoką.
Tavo vyras – policininkas?
Ne, turiu galvoje...
Tu turi vyrą?
Turiu močiutę.
Gyvenu su ja, nes mano tėvai buvo nužudyti per apiplėšimą banke,
kuriame jie dirbo 1947 m. kovo 3 d.
Dievulėliau, apgailestauju.
Kodėl? Tu jų nenužudei.
Nė neklausiu, kodėl tu čia.
Tai – mano kraujyje. Gabina. Malonu susipažinti.
Valentina.
Galite patikėti, kad mes čia? Pagaliau tapsime policininkėmis.
Neįsižeisk, bet visad maniau, kad policininkai yra šūdžiai.
Taigi, kodėl tu čia?
Kad tą pakeisčiau.
Žiūrėt į priekį.
Žinau, jog kai kurios atsidūrėte čia,
galvodamos apie judėjimą.
Velniop judėjimą!
Esat čia tik dėl vieno dalyko.
Treniruositės būti policininkėmis.
Man vienodai – jūs vyras, moteris ar suknista palmė.
Vardas.
Marija Elena de la Torė, pone.
Ateik į priekį.
Greičiau.
Atleiskite, kad pavėlavau.
Norite, kad su jumis elgtųsi kaip su vyrais?
Būkit atsargios su savo norais.
Ramiai.
Dabar!
Nagi, 20 atsispaudimų.
Laikykitės, keliai aukštyn, klubai irgi.
Turite būti stipresnės. Norite būti policininkėmis?
Teks pamiršti, kuo buvote.
Išsinerti iš senos odos.
Girdėjai, ką jis pasakė.
Pakeiskime tą odą. Nagi.
Pamirškite apie gyvenimą kitur.
Jūs – ne namų šeimininkės. Ne motinos.
Jūs – kadetės.
Pirmyn!
Greičiau!
Nagi!
Nagi, Herera! Jėgos!
Laikykis!
Atsiprašysiu.
Kadetė Marija de la Torė.
Ateik čia, prašau.
Nagi!
Čia.
Pažvelk į savo koleges.
Įprastai dabar eitume vakarieniauti.
Bet kadangi kadetė Marija de la Torė šįryt pavėlavo,
jums dar teks apibėgti 10 ratų.
Taigi, stokit.
Bėgam! Pirmyn!
Nagi! Bėgam!
Greičiau!
Jei dar kartą pavėluosi,
išvalysiu grindis su tavo makiažo priemonėmis.
Nagi!
Keliamės! Nagi!
Dėstytojau.
Gerai žinoma, kad žolė sumažina smurto lygį.
Kalbi iš patirties?
Septynios institucijos, kuriose leidžiama naudoti jėgą.
Kad išvengtume rimto pavojaus, ir rimto pavojaus.
Įveikite pasipriešinimą, jei nevykdomi policininkų nurodymai,
kurie turi būti vykdomi nedelsiant.
Saugoti žmones nuo mirties ir gresiančio pavojaus.
Septynios.
Herera. Gerai.
Kruz. Kaip visad gerai.
De la Torė, iš tavęs tikėjausi daugiau.
Kamačo, tau verčiau reikėjo likti namuose.
Pirmyn!
Greičiau! Nagi!
Dešinė, kairė, dešinė.
Lygiuokit! Nagi!
Nagi!
Nutraukiame programą, nes turime skubių žinių.
Praėjusią naktį šalis patyrė dar vieną nereikalingą netektį.
Noros Menendez – penktosios baisiojo
Tlalpano Išrengėjo aukos– kūnas be gyvybės ženklų
buvo rastas universiteto baseine, kuriame ji dirbo naktimis.
21-erių Nora iš Čolulos Puebloje, atvyko į Meksiką,
svajodama tapti veterinare.
Jos svajonė neišsipildė.
Dukras, seseris ir motinas žiauriai žudo
monstras, kuris nesustos, jei nieko nepadarysime.
Tai privalo liautis.
Miesto gyventojai klausinėja policijos:
„Kada tas žudikas sės už grotų?“
Galime tik tikėtis, kad anksčiau, nei dar viena moteris neteks savo gyvybės.
47?
O po kablelio?
570.
Ir kas čia ateina?
Tėti.
- Ar pasiilgot manęs? - Kaip sekėsi?
- Puikiai. - Vaikai...
Ar galėtumėte eiti į savo kambarį?
Mes turime pasikalbėti su jūsų tėčiu.
Taip.
- Ar gali trumpam ateiti? - Taip.
Ir prisėsti pokalbiui?
Kur Marija?
Nebėk. Kaukis.
- Bravo! - Nagi!
Išsilaisvink, po galais!
Nagi, Marija! Išsilaisvink!
Tau pavyks, Marija! Po galais!
Išsilaisvink iš gniaužtų! Pažvelk į mane!
Išsilaisvink. Pažvelk į mane! Išsilaisvink!
Po galais.
Gabina!
Ką čia darai, po velnių?
Prašau, galime pasikalbėti?
- Pasikalbėti? - Taip.
Tikrai ne. Eisi su manimi.
Herera.
Neturėtum čia būti.
Klausyk, Romandija. Padaryk man paslaugą.
Nesikišk.
Tai mano sesutė neturėtų čia būti.
Ką sau galvojai, po velnių?
Nieko negalite padaryti?
Jai bus tik blogiau, jei įsikišiu.
Prašau, Gerardai. Mes jau netrukus baigsime šią mokyklą.
Po velnių, Gabina.
Tu tiesiog nesupranti.
Tu melavai tėčiui.
Ar supranti, ką jis padarys, kai sužinos?
Gali jam paaiškinti. Tavęs jis klauso.
Tikrai ne. Eime.
Aš liksiu.
Stipriai pagalvok, ką darai, Gaba.
Aš liksiu.
Tu jam pasakysi.
Ne aš.
Žinokis, Gaba.
Kadetės.
Pasitraukit.
Jis nė nebandė su manimi pasikalbėti.
Ko tu tikėjaisi?
Jis grįžo namo, o tavęs nebuvo.
Mama, prašau, nepalaikyk jo. Tu nuolat taip elgiesi.
Tai jis turi viską sutvarkyti.
Nesitikėčiau to.
Jis tau ką nors sakė?
Ne. Bijau, kad kai pasibaigs tas tavo kaprizas...
Kaprizas? Taip galvoji?
O kas dar?
Kadetės. Sėskit.
Noriu pasveikinti jus pasiekus paskutinį pasiruošimo etapą.
Skrisime kariniu lėktuvu 200 km/val. greičiu.
Kai pasieksime 3 km aukštį,
jūs šoksite.
Krisite nuo 200 iki 430 km/val. greičiu.
Nebijok.
Statistiškai galimybė užspringti maistu yra 100 kartų didesnė
nei žūti šokant iš lėktuvo.
Liko labai nedaug.
Tik mažytis žingsnelis.
Kadetės! Dėmesio!
Būdamos policininkėmis turite suprasti, kad kai apsirengiate uniformą,
atiduodate savo gyvybę likimui į rankas.
Pirma eilė.
Stot!
Prisikabint!
Dabar!
Pirmyn!
Į vietas! Šokt!
Pirmyn!
Antra eilė!
Stot.
Prisikabint!
Pirmyn!
Šokt!
Nagi, šok!
Pirmyn!
De la Torė. Šok!
Ne!
Kaip suprasti, ne?
Liepiau šokti!
Ne!
- Nagi! Eik! - Ne.
- Nagi.
Pirmyn!
- Šok! - Negaliu!
Kodėl ne, po velnių?
Nes esu mama.
Esi kadetė, ne mama!
Ne! Esu mama!
- Jei nešoksi, programos nebaigsi. - Man nesvarbu!
Tai kurių galų lipai į lėktuvą?
Nežinau.
Taip, žinai! Kodėl?
Kodėl?
Nes tai – ne kaprizas!
Tuomet įrodyk, po velnių.
Gerai. Taip. Gerai.
Pripažinsiu. Jūs tikrai mane nustebinot.
Kaip žinote,
į programą priimame tik 16 kadečių.
Tad jei esate čia,
vadinasi, jums pavyko.
Sveikinu.
Šaunuolės, mano kovotojos!
Marija.
Ateik į valgomąjį.
Gražiai atrodai.
Derėjo ateiti anksčiau.
Nežinau, kodėl to nepadariau. Esu kvailys.
Per tą laiką turėjau galimybę apie daug ką pagalvoti.
Supratau, kad nenoriu tavęs prarasti.
Pakalbėjau su Migeliu.
Paprašiau jo perimti Akapulko projektą.
Daugiau jokių kelionių.
Noriu...
Noriu būti su tavimi.
Ir noriu tau padėkoti.
Nes padarydama tai,
leidai man viską aiškiau pamatyti.
Aš tave myliu.
Labai tave myliu.
Važiuokime namo. Paimsiu tavo daiktus.
Važiuokime.
Kas negerai?
Vaikystėje ne šiaip norėjau būti detektyve.
Buvau dėl to pamišusi.
Surydavau visas knygas, kurios patekdavo man į rankas.
Labiausiai mėgau romanus apie detektyvą Murietą.
Ant visų viršelių nupiešdavau sijoną ir ilgus plaukus.
Detektyvė Marija.
Viso to atsisakiau, kad praleisčiau gyvenimą su tavimi.
Ir tau buvo nuobodu.
Ne.
- Ne, man nebuvo nuobodu. - Tu nekaltas.
Man irgi buvo nuobodu. Žiūrėti į save.
Dabar jau nebe.
Noriu užbaigti mokyklą.
Noriu būti policininke.
O kaip mūsų šeima?
Viską suspėsiu.
Valentina Kamačo Morales.
Marija Kamačo de la Torė.
Matei? Policininkės.
Už televizoriaus žiūrėjimą tau nemoka.
Taip, vade.
Ir pabaigai
norėčiau pakviesti į sceną pirmąją šalies damą.
Mariją Esterą Zuno.
Ačiū, Emilijau.
Šiandien mes kuriame istoriją.
Gali manęs palaukti?
Ne, ir taip jau vėluoju, o tu man kartoji, kad reikia būti laiku.
Galėtum pasakyti, kur vėluoji.
Mieste pavojinga.
Paola.
Moterys, nesupraskite klaidingai.
Saugoti šį miestą – pavojingas darbas.
Bus tokių, kurie norės mus sustabdyti.
Įskaudinti.
Bet neabejoju,
kad moterys, kurioms šiandien buvo įteiktas ženklelis,
yra pačios geriausios mūsų mieste.
O tiems, kurie nenori mūsų čia matyti, pasakysiu:
„Metas susitaikyti. Laikai keičiasi.”
Sveikos prisijungusios prie Meksiko policijos pajėgų.
MYLIMAI LYN FEINŠTAIN ATMINTI
WOMEN IN BLUE
Kitoje serijoje...
Išėjusios į gatvę, jūs reprezentuosite miesto policiją.
Visuomet šypsokitės. Parodykit man.
Noriu užregistruoti dingusį žmogų.
Bet vakar ją matėte, tiesa?
Šiandien suradome kūną parke.
Tu negali nieko apklausti. Tu – ne detektyvė.
WOMEN IN BLUE
Išvertė Akvilė Katilienė