INŠPIROVANÉ SKUTOČNÝMI UDALOSŤAMI
Nechcem tvoje kvety.
Ani tvoju fľašu ani tvoj šál.
Koleduješ si.
O čo?
Aby ťa vyhodili. O čo asi?
Mala si ho vidieť, keď mu La Doña jednu vylepila.
Prestaň tárať o hlúpostiach, drahá.
Nie sú to hlúposti, Doña Rosario. Je to herectvo.
Počuj. Vyzerám podľa teba ako herečka?
Potiahni za látku.
Poriadne potiahni.
Inak sa Don Félix nahnevá.
Tie stroje majú väčšiu hodnotu než tvoj posratý život.
Pozri sa na mňa.
Pozri sa na mňa!
Znervózňujem ťa, zlatko?
To ja.
Výborne.
Päť hodín navyše bez mzdy. Rozumieš?
Áno, pane.
MEXIKO, 1971
Dobrý večer.
Haló?
Upratovanie.
Vyzliekač z Tlalpanu opäť útočil.
Jeho posledná obeť je 24-ročná Lucía Martínezová.
Je to už štvrtá mŕtva
a ženy po celom meste sa boja opúšťať svoje domovy
a žiadajú políciu, aby vraha chytili...
- Prečo ho volajú Vyzliekač? - ...raz a navždy.
Lebo keď ich zabije, vyzlečie ich.
Prestaň strašiť brata.
Nebojím sa.
Poďme.
Už ide dole.
Jeden, dva a...
Tri!
Tri mŕtve sestry!
A nič neurobili!
Včera v noci ďalšia!
Koľko ďalších musí zomrieť, aby začali konať? Koľko?
Ak neodídete, noc strávite vo väzení.
Seriem na to.
Vo väzení žijeme celý svoj život.
Pripravení?
Štart!
HISTÓRIA VEDY
REGISTER SLOV V BIBLII
Zjednotené ženy nikdy neporazia!
VYZLIEKAČ
Výborne, Kučierka.
Sestrička ťa porazila.
Výborne!
Áno. Výborne. Tu máš.
Čo je to tu za hluk? Do práce.
Áno, pane.
Choď pomôcť mame, dcérka.
Idem.
Výborne, Kučierka.
Sestrička!
Gabina.
- Poď mi pomôcť. - Idem.
Ani to neskúšaj.
Rúra je zase pokazená.
Musíme zavolať opravára.
Musíme kúpiť novú rúru.
Na novú nemáme peniaze.
Si v rovnakej práci tri roky a ani raz ti nezvýšili plat.
Prečo si nevypýtaš viac?
Bravó!
- Ďakujem. - Všetko najlepšie.
Musím ísť.
- Čo? Už ideš? - Áno, mám stretnutie.
Teraz.
Videla si moje manžetové gombíky? Tie zlaté. Videla si ich?
Nechal si si ich v kancelárii.
Nemôžeš ostať?
Nemôžem. Mám stretnutie. Ale uvidíme sa na večeri.
Budem musieť ísť do Acapulca, len na pár dní.
- Čože? Zase? - Áno, nemám na výber.
Klient ma tam potrebuje a ja som architekt. Tak to je.
- Ahoj. - Všetko najlepšie.
Kto si dá tortu?
Tvoj dedko, nech mu je zem ľahká, hovorieval,
že je lepšie byť prepracovaný ako byť nezamestnaný.
A keď mal 41 rokov, zomrel pri svojom stole na infarkt.
Áno, ale dobre sa o nás staral.
Neviem, čo robiť, mami. Skoro každý deň chodí neskoro domov.
A pre ten hotel v Acapulcu ho nevídame ani cez víkendy.
Chýba mi.
Zlato, nerob zo seba obeť. Nie je to príťažlivé.
Káva je studená.
Nerobím zo seba obeť, mami.
Len chcem, aby bol viac doma.
Veľa pracuje, lebo ťa ľúbi.
Si celý deň doma s deťmi.
A on je celý deň zavretý v kancelárii.
A navyše na jeho narodeniny.
Môžeš byť s deťmi, keď sa vrátia zo školy?
Áno, iste.
Musím si vypýtať viac.
- Sme späť s Pacom Pacorrom. - Tu sa plat nezvyšuje.
Najvtipnejší muž.
A sme späť, ženy, dámy, a máme pre vás prekvapenie.
Máme veľmi špeciálneho hosťa.
Je to Don Emilio Escobedo.
Dona Emilia nedávno prezident krajiny osobne vybral,
aby zastával post náčelníka mestskej polície.
Potlesk, prosím.
Nech sa polícia strčí!
Hej, ešte len prišiel.
Prosím?
Hej, nech sa polícia strčí.
Áno, nech sa strčí.
Počúvame vás. Nemyslite si, že nie.
Vieme, že si váš hnev zaslúžime.
Ale už nie je rok 1968. Je rok 1971. Nová dekáda.
Nový prezident, nová polícia.
A nehovorím to len tak do vetra. Nie. A som tu, aby som to dokázal.
A prišiel som vám povedať, že musíme myslieť na budúcnosť.
Musíme sa rozhodnúť, čo chceme byť. Otvorená polícia.
Inkluzívnejšia polícia, však?
Bezpochyby, ale ako?
Ako dosiahnete, aby bola otvorená a inkluzívna?
Otvoríme svoje dvere,
aby sa do zboru mestskej polície mohla pridať každá žena, ktorá chce.
Presne tak, dámy a páni.
Policajtky. Počujete dobre.
Som si istý, že mnoho dám, ktoré nás práve teraz pozerá,
sa určite pýta:
„Prečo? Prečo teraz?“
Lebo v meste vyčíňa vrah, pán prezident.
A čo to má, do riti, spoločné s policajtkami, Emilio?
Lebo to pritiahlo pozornosť všetkých médií.
Každý článok o tomto znamená o článok menej o vás.
Lebo podobný dôležitý krok sme neurobili,
odkedy ženy získali volebné právo.
A dnes...
Dnes ten krok urobíme.
Presne tak!
Dajme im niečo iné, o čom môžu rozprávať.
Nepáči sa mi to.
Niečo ako...
Ženy.
Niečo ako ženy hrdinky?
A nie obete?
Získame titulky, ktoré teraz patria Vyzliekačovi.
Čo pomôže tvojmu pôsobeniu.
A zároveň mnohým ženám, ktoré žijú v strachu, ponúkneme dôstojnosť,
čo pomôže krajine.
Mne sa to páči.
Mám otázku. Prepáčte, ale musím to povedať.
Keď je Vyzliekač na slobode,
nebojíte sa ohroziť viac žien,
aj keď budú nosiť odznak?
Poviete toto:
Nie.
Dáme im potrebné nástroje,
aby sa dokázali brániť, keď budú spoločnosti poskytovať hodnotnú službu.
Ženy so zbraňami?
Dúfaj, že sa o tom nedopočuje tvoja žena.
Dochádza nám čas. Nuž...
Myslíš, že budú platiť lepšie ako tu?
Áno, iste.
Veď pozri, ako to všade propagujú.
Dochádza nám čas. Ale slečny a ženy doma,
vo vzduchu stále visí otázka Escobeda.
Ste na túto zmenu pripravené?
Ste pripravené vypustiť tú policajtku, ktorá vo vás žije?
Zlatko?
Veľa šťastia...
Čo sa deje, Salva?
Čo potrebuješ? Problém s kúpeľňou.
Ty sa rozhodni,
či bude tu alebo tu.
Lebo kúpeľňa... Musíš pozrieť, či je ďalšia hore,
či máš miesto a či sú tam okná alebo tam nie sú okná.
Haló?
Ahoj. Ako rád počujem tvoj hlások.
Vieš, že by som rád, ale nemôžem.
Nie je hlúpa. Bude ma podozrievať.
O pár dní bude pláž iba naša a budeme môcť robiť, čo len chceme.
Aj ja.
Musím zložiť.
Plán nového hotela.
- Áno. - Pozrieme si to teraz?
Teraz. Povedz Marcovi, nech sem príde.
Máme kopu práce. Minimálne dve-tri hodiny.
Zdá sa, že už o deväť týždňov z vás budú starí rodičia.
- Deväť? - Áno!
Oci. Oci.
Čo sa deje, dcérka?
Policajný prezident ohlásil, že ženy môžu...
Nie.
- Oci, ale... - Nie.
- Nechaj ma... - Nie.
Gabina. Povedal, že nie. Prestaň.
Bola by dobrá policajtka.
Teraz nemáš slovo, prosím ťa.
Vedela si, že zabil ďalšie dievča v tvojom veku?
Mohla by som ochraňovať ľudí ako ona.
- Som pripravená. Od detstva... - Alebo skončiť ako ony.
Prečo všetci môžu byť policajtmi a ja nie?
Lebo musíš byť tu s mamou. Nie tam vonku!
Môžem ti nabrať?
Dosť.
Áno, krava. Krava. Je tam krava?
Bum, bum, bum.
Ani si nevšimol, že spadla.
Zlato, dohodli sme sa, že o ôsmej. Čo je?
Myslela som, že si nebudeme nikdy klamať, ty skurvysyn.
Tak hovor.
Som tu.
Buď mužom, ktorým tvrdíš, že si, a povedz, kto to je.
A povedz, prečo je tá štetka dôležitejšia než rodina!
Čo je, zlatko?
Bola som s mamou.
Dobrý večer, drahí.
- Ahoj, María. - María.
Kde je Valentina?
Valentina? Naozaj si si myslela, že príde Valentina?
Objednajme si.
- Áno, prosím. - Umieram od hladu, mám narodeniny.
Odporúčam cibuľačku.
- To si dám. - Áno?
Víno, prosím.
Prosím.
Potom sa ropucha pozrela na žabiaka...
Na zdravie!
Pozerajte sa do očí. Do očí.
Počujte, mám otázku.
Dokázali by tie ženy zastaviť zlodeja? Alebo vraha akým je Vyzliekač?
Očividne nie.
Aj keby to boli policajtky?
Nechcem byť sexista, lebo nie som.
Všetko podporujem. Však, drahá?
Ale je to otázka biológie. Ženy majú inú svalovú hmotu a silu.
Však? Je to očividné.
Ide o to, že nie sme rovnakí.
Čo za ženu by opustila rodinu a šla pracovať na ulicu?
Súhlasím.
Veď na ulici aj tak pracuje dosť žien.
Čo ty o tom vieš?
Prostitútky mám po ceste do práce.
Na čo manželka nemyslí.
Byť policajtkou, to chce odvahu.
- Presne. - Nemyslíš?
Asi áno.
Pre zaujímavosť, asi ste nevedeli,
ale María chcela byť v detstve detektívkou.
Povedal mi to tvoj otec. Čítala detektívne romány.
To bolo dávno.
- Ja som chcela byť veterinárka. - Ja hasič.
Ja som vždy chcela byť mama.
Ja? Fangio. Formula 1.
To vysvetľuje tvoje šoférovanie.
Detektívkou sa očividne nestala.
Ale detektívne romány číta.
Každý týždeň prečíta inú knihu.
Hej. Viete si predstaviť Maríu ako policajtku?
Nie.
A vieš si predstaviť seba ako veterinárku?
Nie!
Vzdal by som sa už len preto, aby si ma mohla spútať.
Na zdravie.
Dostanem ťa von, ak mi sľúbiš, že mi prestaneš volať.
Čo? Prečo?
Rozišli sme sa pred rokom.
Ozveš sa, len keď máš problém.
To nie je pravda.
- Vieš, že áno, Valentina. - Nie.
- Áno. - Nikto ťa nenútil prísť.
Vale. Pozri, kde si.
Ja aspoň stále bojujem.
- Áno, aj ja. - Nie.
Áno, od stola. Písací stroj je môj meč.
Vážne, Vale. Počúvaj. Nesmej sa.
Skončili sme. Už s tebou nechcem byť.
Mám niekoho nového.
Písací stroj je tvoj meč?
- Do riti. - Nie...
Vedel som, že sa budeš smiať.
Pochopila by som, ak pištoľ...
- Ale meč? Vážne? - Prečo nepočúvaš, čo ti hovorím?
- Som zamilovaný. - Áno, počula som.
Do niekoho...
Ak tak prekliato miluješ niekoho,
s kým si nemýliš vášeň s hnevom,
tak čo zase, kurva, robíš tu a prečo mi pomáhaš?
Lucas?
Máš pravdu.
Ďakujem.
Ahoj, ségra.
- Dobre. - Príď kráľovstvo tvoje. Pozrime sa.
Mäso so zelenou omáčkou a s čiernou.
Ďakujem.
Nemáš za čo.
Potrebujem pitvy ostatných obetí.
2. OBEŤ 3. OBEŤ
Nechaj to tu. A choď.
Musí existovať spôsob, ako ho presvedčiť.
Hovoríš o mojom otcovi.
Vieš, že by som to zvládla.
O to nejde. A vieš to.
Ja som mal na výber?
Nie je to fér.
Pozri.
Ak by ocko videl, čoho si schopná...
Ak by ťa videl v tej uniforme, kto vie?
Ale to sa nestane.
Nechaj to tak.
Na večeri si bola akási čudná.
Mala som ťažký deň.
Čo?
Ťažký. V čom?
Bol ťažký, lebo...
Mami, môžeme ísť dnu?
- Nie. - Áno, poďte.
- Poď... - Štekli-štekli!
Nie. Čo sa deje?
Prečítaš rozprávku?
Len jednu? Čo tak 14.
- Ale ja vyberám. - Ty si vyberala minule.
- Poďme! - Som na rade.
Prečo ťažký?
O nič nejde. Choď za deťmi.
Haló?
Tvoja sestra.
Ďakujem pekne.
Má narodeniny. Vedela si to?
Áno, určite si bezo mňa užil skvelé narodeniny.
Jeho peniaze ti zaplatili kauciu.
Mala by si byť vďačná.
Som vďačná a mám plán, ako ti to vrátiť.
Povedala by som ti ho, ale nechceš to počuť.
A určite sa musíš vrátiť do svojej bubliny.
Ak nemáš žiadne plány,
dala by som si niečo.
Niečo? Akože alkohol?
Áno, môže byť.
Až po tebe, señora.
Ďakujem.
Tak, čo sa stalo?
Nič.
Už dlho sme sa nerozprávali.
Povedz mi o tom pláne.
Budem policajtka.
To asi nie.
Ale áno.
- Ale nie. - Ale áno.
Veď políciu neznášaš. Čo sa deje?
Všetci políciu neznášame, ale toto je iné.
Ako iné?
Iné, lebo protesty fungovali, María.
Znamená to, že dvere sú otvorené, aby sme mohli byť súčasťou boja.
Zabudni na to. Je to šialené.
A navyše nebezpečné.
Prepisovať históriu bolo vždy nebezpečné.
A okrem toho, nič nezmeníš, ak budeš len sedieť a piť čaj.
Robím aj iné veci.
Zatiaľ nie som detektívka.
Ale jedno viem: ak si tu, tak preto, lebo sa niečo stalo,
a svojim snobským kamošom to povedať nemôžeš.
Musím ísť.
Hej.
María, čo sa stalo?
Podvádza ma.
Skurvysyn!
- Prekliaty hajzel. - Tichšie.
Ako si na to prišla?
Ak ti to poviem, neuveríš.
Poprel to. Skurvysyn.
Musíš ho konfrontovať.
Čo ak za ňou odíde?
Nechcem, aby deti vyrastali bez otca.
Určite budú radšej s mamou, ktorá sa za seba postaví.
Radšej by chceli úplnú rodinu.
Aj keď to bude lož?
Ľúbim ho, Val.
Nechcem o neho prísť.
Problém je, že si veľmi predvídateľná.
Vieš, čo potrebuje?
Na jeden deň zistiť, aký by bol život bez teba.
Pustite ma.
Hovorím nechajte ma!
Ochranka!
Poďme. Vypadni, hajzel.
Opatrne.
Na čas sa tu neukazuj.
Koledoval si.
Octavio Romandía, však?
Osemnásť rokov v policajnom zbore.
Tri medaily za odvahu. Tridsaťsedem vyriešených prípadov.
A 132 zločincov vo väzení.
Ale... aj 16 trestov za neuposlúchnutie rozkazu.
A suspendovanie, lebo ste policajnému prezidentovi zlomili nos.
Kto ste, doriti?
Som nový náčelník polície a svoj nos mám rád.
Práve pracujeme na vytvorení programu pre policajtky.
A chcem, aby ste ho viedli.
Koľkí vás poslali do pekla?
- Záleží na tom? - Koľkí?
Všetci.
Nie ste policajt.
Nie.
Viedol som prezidentovu predvolebnú kampaň.
Predajca.
Povedzme.
Tak ma dobre počúvajte, predajca.
Polícia v tejto krajine má na rukách priveľa krvi,
a vy ani nikto iný to nezmení.
Možno máte pravdu, kapitán Romandía.
Ale vy jediný ste to neodmietli len preto, že ide o program pre ženy.
Začíname zajtra o deviatej, ak zmeníte názor.
- Zlatko. - Čo?
Vieš, prečo som bola včera taká?
Prečo?
Lebo mi chýbaš.
Rozmýšľala som.
Polož to na chvíľu. Poď. Sadni si.
Prečo sa architektov v tíme nespýtaš, či by niekto z nich nešiel do Acapulca?
Kým ty a ja...
Pozri na mňa.
Kým si ty a ja prenajmeme izbu v hoteli, kde si ma požiadal o ruku.
Vieš, že nemôžem.
- Vieš, že nemôžem. - Potrebujeme to.
Zlato, naše manželstvo to potrebuje.
Naše manželstvo potrebuje, aby ma nevyhodili.
Vrátim sa o týždeň a urobíme, čo len chceš.
Zlato, nerozumiem, čo sa deje.
V kuchyni máš zoznam, mama.
Mar má v utorky a štvrtky tanec. Alex má v stredy futbal.
Je to blízko domu. Stačí ich zaviesť a vyzdvihnúť.
Správaš sa ako blázon.
Od tvojej sestry by som to čakala. Ale od teba?
Podvádza ma, mama.
Išiel do Acapulca, aby bol s inou.
A tvoje riešenie je opustiť rodinu?
Je to len aférka. Všetkým mužom sa to stáva.
- Áno? - Áno.
- Aj ockovi sa to stalo? - Nebuď smiešna.
Tvojmu ockovi nie. Iným.
Nečakala som, že ma pochopíš.
Ale ja neopúšťam rodinu.
Snažím sa ju zachrániť.
A čo má s tým spoločné toto?
Neviem presne.
Viem len, že keď sa vráti, ja v tom dome nebudem.
Tak choď na dovolenku!
Ale zamestnať sa? Tu?
To je pod tvoju úroveň.
Nie. Stačilo. Tu máš.
Budem ich brať ako iných kadetov.
Nič iné ani nečakám.
- Ak to nezvládnu, odídu. - Tak by to aj malo byť.
Ešte niečo?
Áno.
Keď vás prestane baviť táto senzácia a pošlete ich domov,
ja tu ostanem. Ako detektív.
Dobre.
Za mnou.
Priezviská na „I“ až „M“ do radu.
Žiadni príbuzní. Len kadetky, prosím.
Registrácia prebieha na dvore.
Stojte v rade.
S dovolením.
Dobrý deň.
Meno a vek.
Gabina Herrerová Martínezová Vázquezová, 25 rokov.
Toto vyplňte, prosím.
Ďakujem.
Hej. Choď niekam inam!
Meno a vek.
Carrión Galindová Rominová, 37.
To myslíš vážne? Priviedla si mamu?
Prečo? Aby ste ma odhovorili?
Budem policajtka!
Prečo máš kufor?
Lebo je rovnako šibnutá ako ty.
Chcem byť nepredvídateľná.
Kadetky!
Vytvorte osem radov po desať. Poďte. Hneď.
- Príbuzní môžu odísť. - Boh vám odpusť.
Osem radov po desať. No tak.
V rovnakej vzdialenosti.
Chcem vidieť jednu prednú líniu. Jednu bočnú líniu.
Som kapitán Octavio Romandía.
Mám na starosti ženský policajný oddiel.
Ak sa usmievate, tak preto,
lebo ste si to dobre nepremysleli.
Pozrite sa na osobu napravo.
Pozdravte sa.
Predstavte si ju, ako leží na zemi.
V bruchu má strelnú ranu.
Prosí vás, aby ste zastavili krvácanie.
Ale nemôžete.
Lebo je už mŕtva.
Vysvetlite teraz jej mame, prečo jej dcéra nežije a vy áno.
Potom si neste túto vinu, kým nezomriete na infarkt.
Myslíte, že to bude zábava?
Nechať sa zastreliť pre mizerný plat.
Myslíte, že doma si vás nevážia?
Tak to ešte nič netušíte.
Ale nemusí to tak byť.
Hneď teraz sa môžete vrátiť domov.
A myslieť na to, aké hrozné rozhodnutie ste takmer urobili.
Tým inteligentnejším dám chvíľu na rozmyslenie.
Povedal som, aby ste ich vycvičili, nie odstrašili.
Chcete za dva týždne 16 policajtiek?
Nie, María. Nechoď... prosím.
Takto ich dostanete.
Teraz, keď sme sa zbavili zvyškov, môžete ísť do kasární.
Začíname ráno.
Teší ma. María de la Torreová.
Ángeles Cruzová.
Prečo si tu?
Lebo sa pokazila rúra.
Ja som tu preto, a budeš si myslieť, že mi šiblo,
aby som si zachránila manželstvo.
Tvoj manžel je policajt?
Nie, nie, myslím...
Máš manžela?
Mám starú mamu.
Žijem s ňou, lebo mojich rodičov zabili pri lúpeži banky,
v ktorej pracovali, 3. marca 1947.
Panebože, to ma veľmi mrzí.
Prečo? Ty si ich nezabila.
Ani sa ťa nebudem pýtať, prečo si tu.
Mám to v krvi. Gabina. Teší ma.
Valentina.
Veríš, že sme už tu? Konečne budeme policajtky.
Bez urážky, ale ja som si vždy myslela, že policajti sú hajzli.
Tak prečo si tu?
Aby som to zmenila.
Pohľad dopredu.
Viem, že niektoré z vás si myslia, že byť tu
znamená byť súčasťou hnutia.
Srať na vaše hnutie!
Ste tu len pre jednu vec.
Aby ste sa vycvičili za policajtky.
Je mi jedno, či ste muž, žena alebo poondiata palma.
Meno.
María Elena de la Torreová, pane.
Dopredu.
Pohyb.
Prepáčte, že meškám.
Chcete si byť s mužmi rovné?
Pozor na to, čo si želáte.
Pohov.
Hneď!
Ideme, 20 kľukov.
Počkať, kolená hore, aj boky.
Musíte byť silnejšie. Chcete sa stať policajtkami?
Musíte zabudnúť, kým ste boli.
Budete mať novú kožu.
Počula si ho.
Budeme mať novú pokožku. Poď.
Zabudnite na životy vonku.
Už nie ste gazdiné. Už nie ste matky.
Ste kadetky.
Poďme!
Rýchlo!
No tak, Herrerová. Buď silná!
Vydrž!
S dovolením.
Kadetka María de la Torreová.
Poď sem, prosím.
Rýchlo!
Sem.
Pozri sa na kolegyne.
O tomto čase by ste zvyčajne šli na večeru.
Ale keďže kadetka María de la Torreová ráno meškala,
čaká vás ešte desať kôl.
Vstávajte.
Poďme bežať! Ideme!
No tak! Ideme behať!
Rýchlo!
Ak budeš zase meškať,
vytriem s tvojím make-upom podlahu.
Poďme!
Vstávajte! Vstávajte! No tak!
Pán učiteľ.
Je dobre známe, že marihuana znižuje mieru násilia.
To hovoríte zo skúsenosti?
Sedem prípadov, ktoré povoľujú použitie sily.
Aby sa zabránilo vážnemu nebezpečiu, a nebezpečiu, ktoré je vážne.
Na potlačenie vzdoru tých, ktorí neuposlúchnu policajný rozkaz,
ktorý si vyžaduje okamžité dodržanie.
Na ochranu osôb pred vážnym a hroziacim nebezpečím.
To sú tie prípady.
Herrerová. Dobre.
Cruzová. Vždy dobre.
De la Torreová, očakával som viac.
Camachová, mala si ostať doma.
Poďme! Poďme! Poďme! No tak!
Vpravo, vľavo, vpravo.
Udržujte líniu! Udržte ju!
No tak! No tak!
Prerušujeme vysielanie pre mimoriadne správy.
Včera v noci krajina utrpela ďalšiu zbytočnú stratu.
Mŕtve telo Nory Menéndezovej,
piatej obete Vyzliekača z Tlalpanu,
našli v bazéne univerzity, kde v noci pracovala.
21-ročná Nora z Choluly v Pueble prišla do hlavného mesta
s nádejou stať sa veterinárkou.
Ale svoj sen si už nesplní.
Dcéry, sestry a matky sú brutálne vraždené
netvorom, ktorý neprestane, kým niekto niečo neurobí.
Musí sa to skončiť.
Obyvatelia mesta sa pýtajú polície,
kedy dostanú zabijaka za mreže.
Dúfame len, že sa to podarí skôr, než ďalšia žena zaplatí svojím životom.
Päťdesiat sedem?
A desatinná čiarka?
Päťstosedemdesiat.
Kto to prišiel?
Oci.
- Chýbal som vám? - Ako to šlo?
- Výborne. - Deti...
Pôjdete na chvíľu do izby?
Musíme sa s ockom porozprávať.
Áno.
- Môžeš na chvíľu? - Áno.
Sadneme si a porozprávame sa?
Kde je María?
Neutekaj. Musíš jej čeliť.
- Olé! - No tak!
Vysloboď sa, dopekla!
No tak, María! Vysloboď sa!
Zvládneš to, María! Dopekla!
Vysloboď sa! Pozri sa na mňa!
Vysloboď sa. Pozri sa na mňa!
No teda.
Gabina!
Čo tu, do riti, robíš?
Porozprávajme sa.
- Porozprávať? - Áno.
Ani náhodou. Ideš so mnou.
Herrera.
Nemáš tu čo robiť.
Pozri, Romandía, urob mi láskavosť.
Nepleť sa do toho.
Moja malá sestra tu nemá čo robiť.
Čo si si myslela?
Nemôžete niečo urobiť?
Iba by som to zhoršil.
No tak, Gerardo. Promócie sú za rohom.
Do riti, Gabina!
Nechápeš to.
Klamala si ockovi.
Vieš, čo urobí, keď to zistí?
Vysvetli mu to. Teba počúvne.
Nie. Ideme.
Ostávam.
Dobre si premysli, čo robíš, Gaba.
Ostávam.
Povieš mu to ty.
Nie ja.
Si v tom sama, Gaba.
Kadetky.
Uhnite.
Vôbec sa nesnažil so mnou spojiť.
Čo si čakala?
Prišiel domov a ty si tu nebola.
Nie, mami, nebuď na jeho strane. Vždy to robíš.
To on to musí napraviť.
Na to by som sa nespoliehala.
Povedal ti niečo?
Len sa bojím, že keď sa skončí tento tvoj rozmar...
Rozmar? Tak to nazval?
Čo iné to je?
Kadetky. Sadnite si.
Vítam vás v poslednej fáze výcviku.
Pôjdeme na palubu vojenského lietadla s rýchlosťou 200 kilometrov za hodinu.
Keď dosiahneme výšku troch kilometrov,
skočíme.
Čím dosiahnete rýchlosť pádu asi 200 až 430 kilometrov za hodinu.
Neboj sa.
Je 100-krát pravdepodobnejšie, že sa zadusíš jedlom,
než zomrieš pri skoku s padákom.
Na prejdenie netreba veľa.
Len jeden malý krok.
Kadetky! Počúvajte!
Byť policajtom znamená, že keď si oblečiete uniformu,
svoj život vložíte do rúk osudu.
Prvý rad.
Postavte sa!
Zaistite sa!
Teraz!
Ideme!
Na pozíciu! Skoč!
Ideme!
Druhý rad!
Postavte sa.
Zaistite sa!
Ideme!
Skoč!
Ideme, skáč!
Ideme!
De la Torreová. Skáč!
Nie!
Ako že nie?
Povedal som, skáč!
Nie!
- No tak... Poď! - Nie.
- Nie, nie. Nie. - No tak.
Poďme!
- Skoč! - Nemôžem!
Kurva, prečo nie?
Lebo som matka.
Si kadetka, nie matka!
Nie! Som matka!
- Ak neskočíš, neprejdeš. - To je jedno!
Tak prečo si nastúpila?
Neviem.
Ale vieš! Prečo?
Prečo?
Lebo toto nie je len rozmar!
Tak to, kurva, dokáž.
Fajn. Dobre. Dobre.
Priznávam, riadne ste ma prekvapili.
Ako viete,
program prijíma len 16 kadetiek.
Takže, ak ste tu,
tak ste to dokázali.
Gratulujem.
Áno, moje bojovníčky!
María.
Hlás sa v jedálni.
Si krásna.
Asi som mal prísť skôr.
Neviem, prečo som neprišiel. Som idiot.
Mal som čas o mnohých veciach porozmýšľať.
Nechcem ťa stratiť.
Hovoril som s Miguelom.
A požiadal som ho, aby si vzal na starosť projekt v Acapulcu.
Už žiadne cestovanie.
Chcem...
Chcem byť s tebou.
A chcem ti poďakovať.
Lebo to, čo si urobila,
mi pomohlo otvoriť oči.
Ľúbim ťa.
Veľmi ťa ľúbim.
Poďme domov. Idem ti po veci.
Poďme.
Čo je?
Detektívkou som nechcela byť len ako malá.
Bola som tým posadnutá.
Zhltla som každú knihu, čo mi prišla pod ruku.
Moje obľúbené boli s detektívom Murrietom.
Na každú obálku som dokreslila sukňu a dlhé vlasy.
Detektívka María.
Odsunula som to, aby som mohla stráviť život s tebou.
A aj tak si sa nudil.
Nie.
- Nie, nenudil som sa. - Nie je to len tvoja chyba.
Aj ja som sa nudila. So mnou.
Ale už asi nie.
Chcem to dokončiť.
Chcem byť policajtka.
A čo tvoja rodina?
Môžem robiť oboje.
Valentina Camachová Moralesová.
María Camachová de la Torreová.
Vidíš? Policajtky.
Neplatia ťa za pozeranie telky.
Áno, veliteľka.
A na záver,
by som chcel na pódiu privítať prvú dámu tejto krajiny.
María Esther Zunová.
Ďakujem, Emilio.
Dnes tvoríme históriu.
Nepočkáš ma?
Nie, už meškám a stále mi hovoríš, aby som chodila načas.
Aspoň mi povedz, kam meškáš.
Mesto je veľmi nebezpečné.
Paola.
Ženy, uvedomte si jedno.
Starať sa o bezpečnosť mesta je nebezpečná práca.
Niektorí ľudia nás budú chcieť zastaviť.
Zraniť nás.
Ale som si istá,
že ženy, ktoré dnes dostali svoje odznaky,
sú najlepšie, aké v tomto meste máme.
A ľuďom, ktorí nás tu nechcú, odkazujem:
„Je čas tomu čeliť. Časy sa menia.“
Vitajte v policajnom zbore hlavného mesta.
LYNN FAINCHTEINOVÁ S LÁSKOU SPOMÍNAME
ŽENY V MODROM
V ďalšej epizóde...
Tam vonku reprezentujete policajný zbor tohto mesta.
Vždy sa usmievajte. Ukážte.
Chcem ju nahlásiť ako nezvestnú.
Veď ste ju včera videli, nie?
Dnes poobede sme našli v parku telo.
Nemôžeš nikoho vypočúvať. Nie si detektívka.
ŽENY V MODROM
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová