Oleme Santiago pargis,
et inimeste arvamust uurida.
Kuidas nad suhtuvad uudisesse, et politsei on Lahtiriietaja tabanud?
Tunnen rahu, kuna saame jälle pimedas välja minna. Tänu Jumalale.
Ta tabati tänu meie palvetele.
- Ma arvan… - Mina tahan teada,
miks teda varem ei tabatud?
Ilmselt olete politseinikuna topeltrõõmus,
et Lahtiriietaja viimaks vahistati.
Kõik kodanikud tunnevad end nüüd tänavatel turvalisemalt.
See on meediatsirkus, härra.
Valitsus hajutab meie tähelepanu asjadelt, mis päriselt siin riigis olulised on.
Õnnitlen kõigi ohvrite nimel.
Kui nad samas vaimus jätkavad, saadame paljud sõgedad vangi.
Tore, et ei pea enam õhtuti nii ettevaatlik olema.
Kohtuprotsessi ei toimunud.
Lahtiriietaja otsustas endalt elu võtta.
Jah, ma tean, aga…
Kas ta ikka oli Lahtiriietaja?
Oli ka aeg. Olen väga rahul. See on hea uudis.
Viimaks saabub naabruskonda rahu.
Emme, saadan sulle Tamaulipasesse musisid!
Peame ta eest palvetama.
Mul on kolm tütart ja ma ei tahaks, et nendega miskit juhtuks.
Viimaks tegi politsei midagi hästi.
Mis siis, kui ta ei teinud seda?
Proua, mida te teete? Kas üritate vaatajaid hirmutada?
See pidi olema innustav lugu.
- Lähme. - Vabandust.
- Mis on? - Oleksid võinud rohkem naeratada.
Eks ole? Veenvam olla?
Tead, et mul on õigus.
Mida te passite? Lähme patrullima.
Kõik laabub. Ma aitan su välja.
María!
WOMEN IN BLUE
LAHTIRIIETAJA TABATUD!
Miks sa talle seda tegid, Tito?
Vaata hoolikalt, sest sa veel maksad selle eest, lurjus!
Vaata, mida sa tegid, lurjus!
Ehmatasin.
Mis lahti?
Ei midagi. Ma ei tea, mis mul viga on.
Ma ei maganud öösel hästi.
Halloo?
Hr Cabos. Milline meeldiv üllatus.
Ei, te ei sega. Jah, ta on siin. Annan ta.
Kena päeva.
Tere hommikust, hr Cabos. Kuidas teil läheb?
Väga hästi. Aitäh.
Täna õhtul kell kaheksa. Suurepärane.
Aitäh. Nägemist.
Mis on?
- Meid kutsuti õhtusöögile. - Õhtusöögile?
Jah, sina, mina, tema ja ta naine. Ei kedagi teist.
Tema pool.
Kas arvad, et…
- Muidugi, kallis. - Ei, ei.
- Palju õnne! - Ei, ei. Palun sind.
- Nii põnev! - Ei, ei! Ärme veel tähista.
Me ei tea. Tähendab…
Arvasin pärast Acapulcost loobumist…
Ole nüüd, kallis. Sa saad selle. Olen kindel.
- Me ei tea veel. - Mille ta saab? Ma ei mõista.
Isa saab tööl teenitud ametikõrgenduse.
Me ei tea.
Usun, et ta väärib ka kallistust.
Palju õnne, isa!
- Jah, kallis. - Noh…
Kindlasti saad selle.
Hei, ema.
Kas see tähendab, et sa ei pea enam töötama?
Ei, kallis. Ei, ma töötan edasi.
- Alex. Alex! - Alex. Alex!
Võta istet.
- See on siis kokku lepitud? - Jah, kallis.
Peame kell kaheksa seal olema.
- Me ei tohi hilineda. - Mõistagi.
Tere. Olen María de la Torre. Kuidas läheb?
Jah, võiksime peagi õhtusöögile minna.
Ángeles, hommikust sööma!
- Kuidas tööl läheb? - Saan reedel palka.
Ma ei küsi selle pärast.
Kuidas su sõpradel läheb?
Ma pole kindel, et nad mu sõbrad on. Nad on mu kolleegid.
Kas seal mehi on?
- Pean silmas politseis. - Jah. Palju. Enamik on mehed.
Kas keegi meeldib sulle? Nagu kavalerina või nii.
Et sa poleks üksi.
Ma pole üksi. Elan sinuga.
Jah, aga eakas vanaema pole sama
mis mees sinu kõrval,
kes sulle seltsi pakuks.
Ma pean minema.
Ángeles?
Jah?
Kas sa tahad, et sul oleks kallim?
Jah.
Väga.
Mis kell sa ärkasid?
Ammu juba.
Kas sa koristasid?
Valentina, kellelegi ei meeldi segadus.
Jah, aga see on minu segadus. Nii et järgmine kord küsi luba, eks?
Kui mu isa rahuneb, lasen sinu juurest jalga.
Su isa ei paista olevat tüüp, kes rahuneda võiks.
- On küll. Ta läks veidi liiale. - Ta lõi sind näkku, kurat.
Sest ma valetasin talle.
Mu pere võib olla väga traditsionaalne, kuid oleme lähedased.
Me armastame üksteist.
Kui maksad pool üüri ja lõpetad koristamise,
võid jääda nii kauaks, kui tahad, eks?
Kas ta on purjus?
Mul tuli teda vaadates pohmell.
Plaanimuutus.
Nüüdsest töötate vaheldumisi jaoskonnas ja pargis.
Ja veel paaris kohas.
Miks?
- Kes küsis? - Mina.
See on ülema korraldus.
Kas asi on selles, et leidsime laiba?
- Mis mõttes leidsite laiba? - Jah, leidsime laiba.
Kui Lahtiriietaja on tabatud, siis miks me ei või parki jääda?
Uskumatu. Esmalt ei või me tulirelvi kanda,
siis leiame laiba. Nüüd ei tohi me pargiski töötada?
Äkki tahaksid meid hoopis kappi luku taha panna?
Ainult sind.
Hei, see on hea uudis.
Tõeline töö käib jaoskonnas.
Kas pole nii, kapten?
Las ma selgitan, kuidas hommikused koosolekud käivad.
Mina jagan korraldusi ja teie kuuletute.
Ei mingit lobisemist.
Ei mingeid ettepanekuid ja ei mingeid vaidlusi.
Kõik grupid said endale piirkonna.
Vaadake nimekirja.
See pole üldse paha.
Meid määrati siia.
Mida me täpsemalt teeme?
Küllap pakume inimestele abi.
Kes hiljaks jääb, see ilma jääb.
Oleme sellest tuhat korda rääkinud.
Jah.
Jaa, muidugi kuulan.
Kuidas su ema sellesse puutub?
Minu tütre asjadesse?
Kuula mind.
Kui arvad, et lasen su emal otsustada, mida oma tütrega teen…
Oota.
Kas saad ringi luusimise lõpetada?
See on tüütu.
Muidugi.
Mis lahti?
Meie töö täna on aidata.
Kas sa vajad abi?
Kas lahkud, kui ütlen jah?
Kui vajad seda, et mujale lähen, siis jah.
Hea küll.
Helistan hiljem, kullake.
- Díaz. - Mis teoksil?
Tahan kolleegina sulle sinu tegemistes abi pakkuda.
- Hästi. - Jah.
Olen mitu korda politseijuhendi läbi lugenud.
Valdan erinevaid juurdlustaktikaid, käsitsivõitlust,
relvi ja kõige olulisem on see, et ma ei murdu pinge all.
Jajah.
Tegelikult saad mind millegagi aidata.
Nii et see on tõeline töö?
Too palun mulle ka üks.
Näed? Naised politseis polegi nii halb.
- Siia. - Aitäh.
Võta heaks.
Kas vajate veel midagi?
Ma ei tea, näiteks midagi, mis on politseitööga seotud?
Neetud paberitöö.
Ah õigus.
Tegelikult on meil teile ülesanne.
Teed lõunasöögi välja?
See on kolmas kord sel nädalal. Sinu kord on.
- Mis see on? - Tunnistused.
1964. aasta. 1965. aasta.
Need tuleb sorteerida ja arhiveerida.
Tähestiku ja kuupäeva järgi.
- Asume tööle. - Mitte siia!
- Hei… - Esmalt tuleb sorteerida.
Kuulsite teda. Tulge siis, kui olete need sorteerinud.
Kas saame siis kabineti?
Vaevalt.
Teie kapten oleks pidanud sellest ülemaga rääkima.
Kus me siis töötama peaks?
Minu pärast võite kasvõi tualetis töötada.
Aga saagu see täna tehtud.
- Lähme lõunale, eks ole? - Jah, ikka.
Mida sa siin teed?
Ei midagi. Tulin vaatama, kas vajad abi.
Ei, ma ei vaja abi, suur tänu. Võid lahkuda.
Vabanda, kas sa ei mõista? Tule minuga.
- Uurija. - Jah.
Ma saan aru, et leidsite ohvri surnukehalt noormehe sõrmejäljed.
Jah.
Kas ka teistelt surnukehadelt avastati sõrmejälgi?
See on salastatud info ja pole sinu asi.
Ma mõistan, aga kuna juurdlus on lõpetatud
ja Lahtiriietaja on surnud, mõtlesin, et saan midagi õppida.
Tahad midagi õppida?
Vaata teda.
Vaata, milleks inimesed tänapäeval võimelised on.
Nii et sul on parem kodus püsida.
- Lähme. - Mis see on?
Näed seda? Nad peavad meid orjadeks, mitte võmmideks.
Homme panevad meid põrandaid küürima.
Sõrmejälgi leiti porist ja surnukehalt.
Lisaks vahistati ta otse pargis.
Ta töötas seal.
Kas keegi teist jätaks ohvri oma töökohta?
Ma ei tapaks kedagi.
Teame seda, Ángeles. Aga iva on selles, et kas sa poleks ettevaatlikum?
Mida kuradit te siin teete?
Olen teid kõikjalt otsinud.
Kaitseme inimesi, kapten. Kas see pole ilmselge?
Saime ülesande.
Nad ütlesid, et meile pole ruumi.
Põrgu päralt.
Kui ta oleks kaine, oleks ta peaaegu nägus.
Ma ei tea, kuidas teie, aga tahaksin saada kinnitust sellele,
et Tito Flores oli Lahtiriietaja.
Või nii?
Muidugi.
Pidid kõigist nendest krimiromaanidest midagi õppima. Eks ole, María?
Minu arust võiksime herilasepesa torkida ja vaadata, mis saab.
Mida sa silmas pead?
Ángeles, töötasid kriminalistikalaboris.
Saad uurida, kas Margarito sõrmejälgi avastati teistelt ohvritelt?
See oleks reeglite rikkumine.
Oot, pea kinni.
Peaksime minu venda kuulama.
Tean, et temaga pole lihtne.
Aga ta on hea võmm ja ta ei vahistaks kedagi, kui tõendeid poleks.
Pead üks päev suureks saama, Gabina.
Sa saad sõrmejälgede kohta uurida. Keegi ei pea teada saama.
Mina teaksin.
Ma tean seda.
Ma räägin nendest sitapeadest seal.
Kui midagi avastame, läheme otsejoones Gerardo juurde. Reeglid näevad seda ette.
Sõrmejälgede puudumine ei tähenda, et ta neid ei tapnud.
Jessica Machado usub, et ta õde istus mõrvaööl valge katusega autosse.
Ja Margarito vahistamise päeval mainiti tema ema.
Võime temaga rääkida.
Mis tal seljas oli? Muidugi, on alles libu.
Uurijad Sanchez ja Ramirez vajavad pereliikme aadressi,
et saata isiklikud asjad ja…
Mul on kõne pooleli.
Ja mul on mure.
Tule lähemale.
Kui ma neid asju täna kohale ei toimeta, saan ma kinga.
Ja tead, mis oleks kohutav?
Et see kõik juhtuks töötaja pärast,
kes töö ajal isiklikke kõnesid teeb.
See pole isiklik kõne.
Olgu see kasvõi kuradi jõuluvanale.
Patrullauto ei tea, kuhu minna.
Nii et mida me teeme?
Mida sul vaja on?
Margarito Florese aadressi.
Kes see on?
Mis su nimi on?
- Chela. - Chela.
Margarito Flores on Lahtiriietaja.
Hästi. Ma aitan sind.
Aitäh.
Kapten.
Tahtsin teada anda, et läheme lõunale.
Jah, mulle ei pea teatama.
- Lase käia. - Hästi.
De la Torre.
María, palun.
Kui kuulen De la Torre nime, tunnen, et mu mees on siin.
Hästi, sel juhul…
María.
Kuula mind.
Ma tean, et tekib tunne, et nad ei taha teid siia.
Ei, see pole tunne. See on tõsi.
Nojah.
Asi on selles, et nad on minevikus kinni.
Nad pole näinud seda, mida akadeemias nägin.
Mäletan, kuidas esimest korda jaoskonda tulin.
Ma olin 24-aastane. Ma olin…
- Härra. - Mida?
Mu kolleegid ootavad mind lõunale.
Jaa, muidugi. Võid minna.
Aitäh.
Lähme.
- Ma ei tule. - Miks?
Sest mu pere ootab, et ämbrisse astun,
tõestamaks, et mu koht pole siin. Ma ei lase neil võita.
- Kes see teada saab? - Mu vennad.
Aga ohvrid?
Kas me ei hakanud nende pärast võmmideks?
Pole lugu.
Sorteeri toimikuid edasi, juhuks kui hilja peale jääme. Eks ole?
See pole õige.
Mis on?
See naine on paras nuhtlus.
Vean kihla, et ta mees pole surnud, vaid varjab ennast.
Kuidas teda kannatasid?
Meil tekkis klapp. Ta usaldas mind.
Tal oli minuga mugav.
Jah, pead kannatlik olema.
Ta harjub sellega ära.
Või tule sel nädalavahetusel minuga Acapulcosse…
- Ei. - Viime ta õhtusöögile.
Tutvustad mind korralikult. Ütled, et ma pole tola…
- Ma ei tule. - …et tean, mida teen.
- Alejandro, palun sind. - Ei.
- See on vajalikum, kui arvad. - See pole vajalik.
- See on… - Ma ütlesin juba,
et tahan oma perega olla.
Ma lubasin. Lubasin. Ja üritan oma lubadust pidada.
Millisest osast sa aru ei saa?
See lubadus võib meile firma maksma minna.
Jääme sellest projektist ilma. Põrgusse su lubadus, Alejandro.
Ära aja jama.
Miguel. See on nüüd sinu projekt.
Nii et sa lähed Acapulcosse,
haarad ohjad enda kätte ja ajad korda kõik,
mis korda ajada tuleb, Miguel.
Palun sind.
Hea küll.
- Ma ajan selle korda. - Hästi.
Õnnitlen tänase õhtu puhul. Oled selle ära teeninud.
Kannatust.
Esimene leedi meenutas kõigile,
et kuigi linn tähistab Lahtiriietaja vahistamist, on see aeg mõtisklusteks.
Ta palus inimesi palvetada ohvrite eest.
Eriti viimase ohvri, Paola Machado eest,
kelle ärasaatmine toimub homme kell 10.00 Panteón Jardínis.
Hei, ma kuulasin seda.
Vabanda, aga ma ei saa kaardile keskenduda.
Me peaks teed küsima.
See pole vajalik.
- Ma ei taha siin ära eksida. - Me pole eksinud.
Mõne tänava nime polegi kaardil, muud midagi.
Nii et oleme ära eksinud.
Usun, et pead vasakule pöörama.
Usud?
Võtad ise kaardi ja mina roolin?
Ei. Sa ei rooli mu autot.
Siis ära jända ja pööra vasakule. Anna minna. Läks, läks.
Oleme kohal.
MÕRVAR
Proua Norma Hidalgo Juarez. Oleme politseist.
Palun lahkuge.
Tahame vaid paar küsimust esitada. Palun.
Et saaksite mu poja kohta valesid levitada?
Ei, tahame lihtsalt tõde teada. Proua.
Põrgu päralt!
Proua Norma. Me ei usu, et te poeg need naised tappis.
Mu poeg polnud mõrvar, preili. Ta oli hea inimene.
Vahest saate aidata meil seda tõestada.
Mõtlesingi, millal külla tuled.
Kas sul on Lahtiriietaja ohvritelt leitud sõrmejälgede koopiad?
Miks sa neid vajad?
See ei riku reegleid, aga peab praegu saladuseks jääma.
Oled mõne päeva võmm olnud ja juba on sul saladused.
Mul on kõigi sõrmejälgede koopiad olemas.
Sina õpetasid mulle seda, kas oled unustanud?
Vaatame.
Kuidas uute kolleegidega läheb?
Üritan endiselt neid mõista.
Nad on pisut imelikud.
Pole lugu. Varem või hiljem hakkad neid mõistma.
Mind sa ju mõistsid.
Ole lahke.
Aitäh.
Ta ei sündinud sellisena. Hobune lõi teda kabjaga pähe.
Minu venna rantšos.
Arst ütles, et kui löök oleks tabanud mõne sentimeetri vasakule,
oleks see tal pea otsast rebinud.
Mis pärast seda muutus?
Kõik. Kõik muutus.
Ta ei suutnud enam liikuda. Ta vaevu rääkis.
Ta visati koolist välja.
Nad ei teadnud, mida temaga teha.
Kas saate meile tema varasematest karistustest rääkida?
Varasemad karistused või asi. See on veel üks vastik vale.
Siin lähedal on park.
Mu Tito võis seal tunde kiigel istuda.
Ta tutvus seal Inésiga.
Ta oli 13-aastane, kuid oli Titole nagu vanem õde.
Ühel päeval kinkis Inés talle lille.
Mu Tito tahtis teda suudelda.
Ta oli teismeline.
Ta tegi vea.
Tüdruku ema esitas kaebuse.
Tema sõnul oli see seksuaalne ahistamine.
Tito pandi vangi.
Mul läks umbes kuu, kuni ta sealt välja sain.
Kui ta naasis…
Seal juhtus midagi.
Ta ei rääkinud enam iial.
Kuidas teie poeg tööl käis? Kas tal auto oli?
Preili.
Ta ei osanud pliiatsitki käes hoida.
Viisin ta bussiga tööle.
EI JUHTINUD AUTOT
Käisin temal ka järel.
Ta ei suutnud bussiliine meeles pidada.
Rääkimata auto juhtimisest.
Vabandage mind.
Kas tead, kust sellele kingale paarilise leian?
Mitte täna, palun. Mul on palju tööd.
Ja ma olen klient, kes tahab kingapaari osta.
Kas keeldud mind teenindamast?
Mis suurus?
Mis suurus sul on?
Mu jalanumber on 37.
Nii pisikesed jalad, see meeldib mulle.
Rahu, rahu.
Vabandust.
Sõlmime kokkuleppe.
Ma ostan sulle kingapaari, mis rõõmustab väga sinu ülemust.
Ja sa kannad seda me õhtusöögil, mis rõõmustab väga mind.
Kõik võidavad.
Kuule. Ma ei tea, mitu korda olen seda sulle öelnud.
Ma ei tule sinuga kohtingule.
- Sulle ei meeldi mehed? - Ära ole mats.
Sa veel kahetsed seda.
Mida ta ütles?
Et ma kahetsen seda.
Peaksid temaga välja minema.
Sellise mehega ei pea sa enam iial töötama.
Ta ei paku mulle huvi. Mida sellest arvad?
Sul pole just kavaleride järjekorda ukse taga.
Ma poleks nii pirtsakas.
Aga see on sinu elu. Ta tuleb.
Ma võtan need.
Suurus 37.
Ülem Herrera. Pole ammu rääkinud.
- Näete võrratu välja. - Kes teil istuda palus?
Mu alluvad vajavad töö tegemiseks ruumi.
Park on piisavalt suur, kas pole?
Kuid ülem Escobedo määras nad siia. Kuna te olete jaoskonnaülem…
Minu ülesanne on tagada, et igat sentimeetrit selles hoones
kasutataks kuritegude uurimiseks ja lahendamiseks.
Mitte anda järele kuradi poliitikute kapriisidele,
kes tahavad siin oma valimislubadusi demonstreerida.
Härra ülem, kogu austuse juures,
ma pole pime.
Ma õpetasin nad isiklikult välja.
Ja pean ütlema, et nende hulgas on tõelisi võmme.
Kaasa arvatud teie tütar.
Kas teil on lapsi?
Ei ole.
Ilmselgelt pole.
Muidu mõistaksite, et ma ei tunne uhkust selle üle, et mu ainus tütar
selle ohtliku linna tänavatel miniseelikus ringi lippab.
Mul oli kõik selge.
Ei olnud.
Millal me vormis võmmi uurijate lauda kutsusime?
Uurija, on teil hetk aega?
Olete lõpetanud?
See on olulisem asi, härra.
Sina ei ütle mulle, mis oluline on.
- Mina ütlen, mis on oluline. - Lozano, jäta nad rahule.
Nagu näete, oleme väga hõivatud. Mida te soovite?
Margarito Flores.
- Mis temaga on? - Ta pole Lahtiriietaja.
Meil on tõendeid.
- Teil on tõendeid? - Jah.
Te tolad. Kes selle korraldas?
- Díaz. - Sina tegid seda, jah?
Sina ütlesid neile.
Mina?
Ära mängi lolli.
See pole nali.
- See pole nali? - Ei.
- Vaatame siis teie tõendeid. - Jah, härra.
Margarito Floresel diagnoositi pöördumatu väikeaju kahjustus,
mis mõjutas tema motoorseid oskusi.
Seetõttu ei suutnud ta pastakaga ülestunnistust allkirjastada.
Rääkimata sellest, et kuut ohvrit nööriga kinni siduda.
19 korrapäratut sõrmejälge kätel,
kuid ohvri kaelalt, randmetelt ja pahkluudelt ei leitud ühtegi,
kuigi ta seoti kinni ja teda kägistati.
Vastupidi. Need piirkonnad olid laitmatult puhtad.
Nii hoolikas mõrvar poleks olnud sedavõrd lohakas.
Ta ema ütles meile, et ta ei osanud autot juhtida.
Ja ta ei osanud ema abita ka bussi peale minna.
Selgitage mulle, kuidas ta üksi kõigis kuriteopaikades käis,
need inimesed tappis ja lahkus,
jätmata endast maha ühtki asitõendit.
Tõenäolisem on see, et ta oli pargis oma tööd tegemas.
Ta avastas ringkäigu ajal surnukeha ja arvas, et naine oli elus.
Ta üritas naist äratada ja jättis sedasi ta kätele sõrmejäljed.
Kui ta mõistis, et naine oli surnud,
jooksis ta minema ning jättis pori sisse jalajälje.
Olete tõsise juurdluse läbi viinud.
Just nii, härra.
Võtke õppust, lurjused.
Härrased.
Vaat sedasi tuleb juurdlust läbi viia.
Romandía! Tule siia!
Mis lahti?
Ei midagi. Kõik on kombes. Tegelikult tahtsin sind õnnitleda.
Kolm sinu alluvat
viisid läbi loata juurdluse,
eirasid igasugust käsuliini
ja neil on veel jultumust
öelda mulle otse näkku,
et ma vahistasin süütu inimese. Kas pole nii?
Me…
Vaikust. Eks ole?
Kui seisad ülemuse ees, siis oled vait.
See kehtib ka sinu ja sinu kohta.
Kuni me vastupidist ei palu.
Külastasite ta ema, kas pole?
Mida see proua su arust teha sai?
Peale selle, et kaitsta oma poega ja panna sind uskuma,
et tema poeg polnud mõrvar.
Ja sõrmejäljed…
Väga tubli töö, muide.
Palju õnne. On vaid üks aga.
Mõrvarid pole täiuslikud.
Nad teevad vigu ja sedasi neid tabamegi.
Selge?
Mind ei koti, et see on Escobedo meelisprojekt.
Ma esitan käsu eiramise pärast kaebuse.
Ja need kolm sinikuube on praegusest hetkest töölt kõrvaldatud.
Te päevad politseis on loetud.
Härrased, lõpetame lollitamise ja asume tööle.
Võite minna.
Minu kabinetti. Tule.
Tead, Herrera…
Sul on õigus.
Nad ei tea veel, kuidas siin asjad käivad. Anna neile veel üks võimalus.
Hoolitsen isiklikult selle eest, et nad reegleid järgivad.
Siis ei pea Escobedoga jagelema.
Hüva.
Ja mis kuradi pärast ma seda tegema peaksin?
Vastasel juhul panen ameti maha.
Vaata ennast.
Oled sina alles kangelane.
Tee, mida tahad, Romandía. See on sinu, mitte minu matus.
See kabaree on sind muutnud.
Aitäh.
Miks te minu jutule ei tulnud?
Sest tema on uurija.
Jah, aga mina olen teie ülemus, kurat.
Jätsite minust tola mulje.
Tegite kõike seda minu selja taga.
Tahtsime vaid, et juurdlust jätkataks. Palume vabandust.
Ma ei taha te vabandusi kuulda.
Tahan teilt kuulda, et te ei lähene enam Gerardole.
Et te ei vaata nende poolegi!
Te pole ainsad, kelle nahk mängus on. Selge?
Välja nüüd.
Oota.
Meeldib see sulle või mitte, kuid su tegudel on tagajärjed.
Tahad nende juht olla?
Alustuseks mõista seda.
Herrera.
Härra ülem. Escobedo siin.
Härra, mul on hetkel väga kiire.
See ei võta palju aega.
See puudutab sinikuubi, härra ülem.
Ma kuulan.
Saan aru, et vestlesite kapten Romandíaga.
Ja ütlesin talle selgelt…
Ma tean, mida ütlesite.
Aga härra ülem, pean oma politseinikud tööle panema.
- Nad vajavad ruumi. Nii lihtne see ongi. - Jaoskonnas pole hetkel ruumi.
Arvestades viimastel aastatel kujunenud politsei mainet,
tean, et meil on tööjõupuudus. Mul on numbrid siinsamas.
- Võin need teile anda, kui soovite. - Ma tean numbreid.
Kas asi on selles, et tajute ohtu mõnes sinist vormi kandvas neius?
- Kas selles on asi, härra ülem? - Üldsegi mitte, härra.
Ma ei vaja midagi uhket. Miskit lihtsat sobib ka. Muud midagi.
Hea küll, härra.
Vabariigi president ja mina oleme teie toe eest tänulikud.
Tere tulemast.
Tulge edasi.
Mida arvate?
Siin me siis oleme.
Kus „siin“?
See on teie uus töökoht.
Mis hais see on?
Niiskus ja raudselt surnud rott.
Su isa valis ise selle koha.
Nõnda. Tundke end nagu kodus.
Tere.
Ma…
Kuhu sa lähed?
Miks sa teada tahad?
Ei, lihtsalt…
Palun, ma ei ürita…
Vahet pole. Kena õhtut.
Tead…
Vähesed siin jaoskonnas julgevad mu vennale vastu astuda.
Ja ma tean, et ta ei kuula,
kuid minu arust tegite head tööd.
See oli väga põhjalik.
Jah, ma tean.
Igatahes tahtsin seda sulle öelda.
Mu nimi on Ángeles Cruz.
Mis su nimi on?
Gabriel. Gabriel Herrera.
Hästi.
- Kena õhtut, Gabriel. - Kena õhtut.
Kas võin sind koju viia?
Jah. Kus su auto on?
Mu…
Ei, mul pole autot.
Võime jalutada, kui soovid.
Hästi.
Jah.
Sobib.
Päriselt?
Läki siis.
Hüva, oleme kohal.
Hea küll,
äkki…
Mõtlesin, et me ei peaks mainima, et politseinik oled.
Et see keeruliseks…
Kas palud mul valetada?
Ei. Palun lihtsalt seda teemat vältida.
Praegu.
Ma vajan ametikõrgendust.
Me mõlemad vajame seda.
Hea küll.
- Vaata. See on meie lapselaps. - Vaatame.
- Ta on kena. - Aitäh.
- Tal on ta vanaema silmad. - Päriselt?
- Jah. - Aitäh.
Teil on kaks last, eks ole?
- Jah. - Jah, poiss ja tüdruk.
Vahel kasvab see mul üle pea.
Uskuge või mitte, aga hakkate neid igatsema, kui nad lahkuvad.
Peaksite veel ühele lapsele mõtlema.
Ta pakuks teile seltsi.
Jah, me oleme seda arutanud ja sellest rääkinud.
- Eks ole, kallis? - Jah.
Siis peate kiirustama, vanus tuleb peale.
Jäta nad rahule, naine.
Kas soovite veel šokolaadivahtu?
Ikka.
Pean tunnistama, et šokolaad on mu ainus patt.
- Minu oma samuti. - Või nii?
Jah, jumaldan seda.
Lucas!
Lucas, pean sulle midagi rääkima. See meeldib sulle.
- Lucas… - Jah?
Kas otsid Lucast?
Jah. Kas ta on siin?
Ta pole veel tulnud. Kes sa oled?
Eikeegi.
Kas saaksid talle öelda, et ma otsisin…
Et Valentina otsis teda?
Vale… Valentina?
Vale!
Nii tore on sinuga tutvuda.
- Lucas on sinust nii palju rääkinud. - Või nii? Ja mida ta rääkinud on?
Ei midagi tõsist.
Meil pole Lucasega saladusi, tead küll.
Ei tea.
- Tule sisse. - Ei, mul on palju tegemist.
Mul tuli just meelde.
Lucas peaks iga minut jõudma. Tegelikult peaks ta kodus olema.
- Jää õhtusöögile. - Ma ei käi õhtusöökidel.
Vale.
Jah?
See, et võmmiks hakkasid,
on kõige vapram tegu maailmas.
Hea küll.
- Aitäh. - Näeme veel, eks ole?
- Jah. - Nägemist.
See on 24 aastat Šotimaal laagerdunud.
- 24? - 24.
Tunnen seda juues süümepiinu.
- See on päris vana. - Ära muretse. Joo.
Parimad asjad ei kesta igavesti.
Viski.
Ilu.
Elu.
Ma pole kindel, et nõustun.
Ma kuulan.
Näiteks arhitektuur.
Arhitektuurita poleks meil aimu, kes me oleme,
kes me olime või kelleks tahame saada,
nii isiklikus kui laiemas mõttes.
Meil on Colosseum, Kuldvärava sild,
Pani kõrghooned. Need on tunnistused kõigist ajaloolistest hetkedest, kas pole?
Sellest, mis meil olnud on.
Tehnoloogiast, mis meil tollal oli.
Sellest, mida tollal mõtlesime ja mis me tavad olid.
Ja seetõttu elab arhitektuur igavesti.
Sest arhitektidena on meil võimalus ja kohustus
jätta ajalukku oma pärand.
„Jätta ajalukku oma pärand.“
- See meeldib mulle. - Jah.
Ja seetõttu
ei suuda ma mõelda,
et see töö on lihtsalt äri.
Minu jaoks on see kultuur.
Kunst.
Tõstame selle auks pokaalid.
Terviseks.
Väga muljet avaldav.
See tapeet ja värvide kombinatsioon on ilusad.
Soovin endale kübetki sinu maitset.
See polnud kerge.
Olen kindel, et sul on loomulik anne.
Kas võin midagi pihtida?
Ma käin sisearhitektuuri kursustel.
Päriselt?
Ma ütlen sulle. See on mu kinnisidee.
Iga kord, kui mõnel sõbrannal külas käin,
tunnen vajadust midagi muuta.
Imeline on teha miskit, mida armastad.
Sa teed midagi sellist, kas pole?
Ei.
- Üldsegi mitte. - Jah.
Ütle mulle. Mina sulle rääkisin. Võid mind usaldada.
Hüva.
Alguses arvasin, et see polnud mulle,
aga nüüd ma aina mõtlen sellele.
Räägi mulle. Millega sa tegeled?
Ma olen politseinik.
Politseinik.
Aga pead teadma, et olen täielikult pühendunud perele.
Muidugi. Miks ei peaks olema?
Gilberto. Jumal tänatud.
Kartsin, et oled keegi, kes suudab mulle kere peale anda.
Oled nii kaua ära olnud, et oled unustanud, kuidas asjad käivad.
Ma rääkisin juba nendega.
Aitab.
Aja end püsti, lurjus.
Kuula mind, sitapea.
Kui veel kord minu isa autoriteeti õõnestad…
siis tead, mis juhtub.
Vaata, et Escobedole kituma ei lähe.
Säilita oma vähenegi väärikus.
Ja kui veel kunagi Herreradega jändad, tapan su isiklikult ära, lurjus. Said aru?
Gilberto.
Lähme.
Ta pole seda väärt.
- Kallis… - Ütlesid talle, et oled politseinik?
Leppisime kokku, et sa ei räägi seda.
Nii oli meile parim.
Miks sa talle rääkima pidid?
See oli me omavaheline jutt, kallis.
Omavaheline? Jah, aga sisearhitektuuri kursused on hoopis teine asi
kui politseitöö.
Kas sa ei mõista, María?
Kallis, nad jumaldasid sind.
Aga kui see sind rahustab, helistan neile homme ja selgitan,
et see oli minu mõte ja sul polnud sellega pistmist.
Just. Politseitöö oli sinu mõte ja mul polnud sellega pistmist.
See jätab minust veel hullema mulje.
See jätab minust lolli mulje.
- Arvan, et reageerid üle. - Reageerin üle?
Jah, sa reageerid üle! Nad oleks lõpuks nagunii teada saanud.
- Nad oleks teada saanud… - Jah.
…pärast minu ametikõrgendust!
Ja nüüd jääb see sinu pärast ära!
- Kas saad vaiksemalt? - Muidugi saan!
Mul on tegelikult parem mõte.
Jumalik hool saadab meid elus.
Ja jumaliku korra järgi saab meist taas muld.
Aamen.
- Aamen. - Aamen.
NATALIA CAMACHO MORALES 27 AUGUST 1937 - 14 MÄRTS 1956
ARMASTATUD TÜTAR JA ÕDE
Andesta mulle!
Järgmises osas…
Leidsin ta samas seisus nagu kõik teised.
Milline maniakk Lahtiriietajat matkiks?
Politsei vahistas vale mehe.
Kapten, käisin Jessica juures.
Näitasin talle neid autosid ja ta osutas sellele.
Tead, mida selle kohta ütlen? Kuradi kokkusattumus.
Jäid täna hommikul hiljaks.
Tee oma kuradi tööd, María.
Muidu pean su lahti laskma.
WOMEN IN BLUE
Tõlkinud Vova Kljain