Policijas iecirknis. Labvakar.
Es gribu runāt ar policiju.
Es esmu policiste.
Tu esi policiste?
Tev nebija jābūt mājās pie ģimenes?
Kas runā?
Mani dēvē par Izģērbēju.
Velns, kā izbijos, Errera!
Kas ir tik svarīgs, kas nevar pagaidīt?
Mēs atradām vēl vienu upuri.
Almu Alvaresu.
Viņu mēģināts nožņaugt.
Viņa ir dzīva. Bet domājam, ka to darījis Izģērbējs.
Kāpēc viņa atstāta viena?
Es neesmu viena.
Es nerunāju par tevi.
Es runāju par Almu Alvaresu.
Lai nu kā, šī problēma jau ir atrisināta.
Ko tu viņai nodarīji?
Jūs pret mani izturaties kā pret sīku noziedznieku.
Jūs mani neredzat. Vienkārši neņemat mani nopietni.
Jums liekas: tāpēc vien, ka esat noķēruši kādu muļķi un nosaukuši manā vārdā,
es pārstāšu nogalināt?
Saki, lūdzu, ko tu ar viņu izdarīji?
To, ko vienmēr.
Un to, ko turpināšu darīt, līdz sāksiet mani uztvert nopietni.
Mēs arestējām Margarito Floresu.
Mums bija pierādījumi.
Acīmredzot mēs kļūdījāmies.
"Mēs", mērgli? "Mēs"?
Domājām, ka tas ir atdarinātājs,
bet ir pietiekami daudz informācijas, lai domātu, ka...
Paga, Errera.
Tu man saki, ka es sevi pataisīju par muļķi,
preses konferencē melodams visai valstij?
Vai tā?
Huaresa slimnīca. Labvakar.
Klausieties uzmanīgi, lūdzu.
Ir apdraudēta 503. palātas paciente.
Aizejiet pie viņas!
Lūdzu, uzklausiet. Aizejiet pie viņas.
Tu tur esi? Neliec man sarunāties pašam ar sevi, kuce!
Jā, esmu. Piedod.
Piedod.
Man nepatīk pacelt balsi.
Es vaicāju, vai tu tiešām tici, ka Tito Floress varēja ko tādu izdarīt.
Tito Floress atzinās.
Saki, kā jūs šo atzīšanos panācāt?
Vai sitāt viņu?
Nē, priekšniek.
Kad Margarito Floress ieraudzīja fotogrāfijas,
viņa reakcija apstiprināja, ka slepkava ir viņš, un...
atzīšanos viņš parakstīja labprātīgi.
Mirs vēl citas sievietes, mērgli.
Bet tā nav vienīgā problēma.
La Independencia ir viens žurnālists.
Viņam ir vairāk informācijas, nekā pieklātos.
Viņš kuru katru brīdi to publicēs,
un man vajag, lai man ļauj mierīgi strādāt.
Un man vajag, lai jūs atrodat Izģērbēju, sasodīts!
Viss ir jūsu acu priekšā,
bet jūs neredzat to, ko negribat redzēt.
- Ko mēs negribam redzēt? - Nē.
Es jūsu vietā nestrādāšu.
Dariet jūs savu darbu, es darīšu savējo.
Nejauksim abus kopā.
Es zinu, ka Tito Floress tās sievietes nevarēja nogalināt.
Kāpēc?
Tāpēc, ka viņš nebija rūpīgs.
Nebija vērīgs.
Bet Izģērbējs tāds ir.
Pateicos.
Es vienīgais viņas redzu.
Vai tāpēc tu biji Paolas bērēs?
Policiste? Policiste.
Jā.
Mediķi mēģināja viņu atdzīvināt,
taču Alma Alvaresa ir mirusi.
WOMEN IN BLUE
Droši vien kāds nejēga tikai ākstījās.
Viņš zināja Almas Alvaresas vārdu.
Es teicu, lai liec to lietu mierā.
Jā, un vēl jūs likāt atbildēt uz zvaniem, un tā es arī darīju.
Pametot novārtā vīru un bērnus.
Es sekoju jūsu pavēlei un atbildēju uz zvaniem,
kad tas vīrietis piezvanīja, tāpēc nesakiet...
Es liku atbildēt uz zvaniem, nevis noticēt pirmajam mēslam, kas zvana!
- Vai mājās viss labi? - Nav jūsu darīšana!
Nav. Bet histēriju rīko tu.
Ko vēl lai es daru?
Es tikko runāju ar vīrieti, kas teica, ka viņš ir Izģērbējs un nogalinājis Almu.
Un slimnīcā man pateica, ka viņa tikko nomirusi.
Paklausies. Ļauj man painteresēties, bet pati liecies mierā.
Ja kāds uzzinās, tad visam beigas. Vai to tu gribi?
Es zinu, ko nozīmē sekot tam, ko uzskati par patiesību, bet...
Neticami, ka tiešām to saku, bet...
noteikumi pastāv ne bez iemesla.
Kā tavs priekšnieks es pavēlu tev braukt atpūsties.
Ņem.
Kam tas?
Lai vari tikt galā ar to, kas notiek mājās.
Vai viesībās bija jautri?
Nē, nebija.
Tātad tu uz tām aizgāji.
Jā, protams.
Es arī. Un tevi tur neredzēju.
Es ilgi nepaliku.
Un kur tu biji?
Kā tu to domā?
Ir gandrīz pusčetri no rīta.
Kur tu biji?
Klubā. Ar pāris klientiem.
Kāpēc prasi?
Nav svarīgi.
Marij, es saku patiesību.
Labi. Aizver durvis.
Es jau domāju, ka šogad būsi aizgājusi pie konkurentiem.
Daudz laimes dzimšanas dienā!
Paldies, don Isma.
Kā tad svinēsi?
Kā vienmēr - mājās ar vecākiem un brāļiem.
Man tev šogad ir kas īpašs.
- Tiešām? - Jā.
Persiku torte.
Dežurējošais ārsts teica, ka viņa nomirusi naktī.
- Elpošanas apstāšanās. - "Elpošanas apstāšanās".
Un kā, pie velna, tas varēja notikt slimnīcā?
Kā lai es to zinu?
Viņai kaklā bija audzējs. Varbūt viņa nosmaka.
Nē. Viņai veica operāciju, un viss bija labi.
- Par viņas ģimeni mēs kaut ko zinām? - Viņi nedzīvo pilsētā.
- Runājuši ar viņiem neesam. - Arī nerunājiet. Nesazinieties.
Tas paliek starp mums. Skaidrs?
Iecirknī vairs neviena nebija. Es biju viena.
Nav brīnums, ka tev tāds ģīmis.
Es slikti gulēju.
Mums kaut kas būs jādara,
jo, ja policija neatsāks izmeklēšanu, Izģērbējs turpinās slepkavot.
Es runāju ar Romandiju. Viņš solīja palīdzēt.
No Romandijas uzmanies. Mūsu komandieris ne vienmēr ir mūsu pusē.
Jūs runājat vāciski?
Kur muzejs ieeja?
- "Kur ir..." - "Kur ir muzeja ieeja?"
- "...muzeja ieeja." Jāsaka tā. - Paldies.
Es jūs aizvedīšu.
- Tātad ko mēs zinām? - Ka viņam ir mašīna ar baltu jumtu.
Lieliski. Tu zini, cik šajā pilsētā ir mašīnu ar baltu jumtu?
Mums nav ne numura, ne pieejas izmeklēšanas materiāliem.
Kā lai zinām, kura ir īstā?
- Viena iespēja ir. - Kāda?
Mūsu darbs būtībā ir kārtot dokumentus.
Nevienam nebūs aizdomu, ja pieprasīsim dokumentus no arhīva.
Tad varēsim attīrīt datus
un atlasīt mašīnas pēc izlaiduma gada un reģistrācijas zonas,
izdalīt pēc sodāmības, dzimuma, vecuma...
Tur paies vesela mūžība.
Tā vismaz ir ideja. Ko ierosini tu?
Mēs visi zinām, ka spiedienu uz policiju šai valstī spēj izdarīt tikai mediji.
Tātad tu atkal iesi pie Lukasa.
Tu vari uz mani tā neskatīties?
- Likās, viņš negrib tevi redzēt... - Un ja nu ir otrādi?
Turklāt te nav runa par mani un Lukasu.
- Ko tu teiksi? - Patiesību.
Ka policija noslēpa Almas nāvi.
Droši tu to nezini. Tu neesi ārste.
Tu tikai apkaunosi policiju.
Tur policijai palīdzību nevajag.
- Priekšniek? - Nāc iekšā, Lukas.
Apsēdies, Lukas.
Lukas, man zvanīja Emilio Eskobedo.
Lūdza, lai tavu rakstu pāris dienas aizkavēju.
Nē. Cilvēkiem jāzina, ka Izģērbējs nav miris.
Jā, Lukas. Lukas.
- Nē, mēs... - Lukas, lūdzu.
Mums viņiem jāļauj darīt viņu darbu.
Lai tu galīgi nesaīgsti, man tev ir aktuāls gabals.
Tagad, kad visi runā par slepkavām.
Gojo Kadenass grasās izdot grāmatu, ko sarakstījis cietumā.
Kas ir Gojo Kadenass?
- Ilgi gan nāci. - Jā.
Atnācu, tiklīdz varēju. Nedomā, ka esi mans vienīgais draugs.
Pat tu pats tam netici.
Labi izskaties.
Un tu - sūdīgi.
Izskatās, ka tev slota uz galvas.
Un kas tās par ūsiņām? Tu izskaties pēc buldoga, goda vārds.
Ei!
Tu domā, ka kāda sieviete uz tevi tādu skatīsies?
Diezgan! Neesmu nācis runāt par manu izskatu.
Nu labi. Tad aizmirsti to.
Es tev neko neteikšu.
- Tu nezini, par kādu lietu gribu runāt. - Man vienalga.
Tu vairs neesi detektīvs.
Alma Alvaresa.
Viņas nāve... Vai viņa tev neatgādina citus Izģērēja upurus?
Nē. Tāpēc, ka Alma Alvaresa nomira no elpošanas apstāšanās.
Es runāju par to, kādu viņu atrada.
Zini, man tev nevajadzētu to stāstīt,
bet vakar Izģērbējs piezvanīja uz iecirkni.
Ko tu tagad runā?
Netēlo muļķi, Uriel. Es tevi pazīstu.
Vai tiešām tu esi pilnīgi pārliecināts, ka Izģērbējs ir miris?
Es arī ne.
Vārds nezināms.
Pilara Valdesa.
Arantsa Ruisa.
Lusija Martinesa.
Nora Menendesa.
Paola Mačado.
Alma.
- Labdien. - Atvainojiet.
Ronald, lūdzu, te neko neatstāj.
Jā, jā, tūlīt būšu atpakaļ.
- Labdien. - Labdien.
- Kā klājas? - Labi, paldies.
Vakar te bija mans priekšnieks, un viņš aizmirsa savu mēteli.
- Vakar neviens neko neatstāja. - Vai apskatīsieties?
Viņš ir ļoti izklaidīgs un, iespējams, atstājis to citur.
Bet viņš ir šī kluba biedrs. Viņu sauc Alehandro de la Torre.
Šādu informāciju es nedrīkstu sniegt.
Varbūt paskatīsieties reģistrācijas žurnālā?
Varbūt ieraudzīsim tur viņa vārdu, un tad jau...
Uz redzēšanos, jaunkundz.
- Uz redzēšanos. - Uz redzēšanos.
Ronaldo! Ronaldo!
Es teicu, lai te neko neatstāj. Ne bez iemesla teicu, Ronaldo!
Tagad tev būs jārunā ar administratoru.
- Jā. - Neiedomājami!
Sveiki! Vai te kāds ir?
Tu viena to izdarīji divās stundās?
Stundā piecdesmit četrās.
Kas tev tur ir?
Mammas testaments, kurā viņa visu atstāj tev?
Nekas. Kas ir?
Nekas. Mums visām ir savi noslēpumi.
Galvenais, ka Anhelesa no mašīnu īpašniekiem atlasīja vienu vārdu.
Ejam pie Romandijas!
Kāpēc pie Romandijas? Kāpēc pie viņa?
Viņš vienīgais var runāt ar Herardo. Un viņš ir mūsu pusē.
Romandija ir tikai pats savā pusē.
Viņš mūsu dēļ bija gatavs aiziet no darba.
Tu tiešām tam tici?
Viņš zina: ja atlaidīs mūs, atlaidīs arī viņu.
- Neviens viņu te negrib redzēt. - Tieši tāpēc es viņam uzticos.
Nezinu, cik ļoti var paļauties uz vīriešiem, kuriem uzticies tu.
Nāku!
- Atver! - Jā, tūlīt!
Es gribu atgulties. Esmu piekususi.
Mīļais?
Ko tu te darīji?
Neko. Mēģināju ieviest kārtību.
Nāc, es gribu tev ko parādīt.
Patausti, kā bērniņš spārdās.
Uzliec roku te.
Jūti?
Parādi!
Herardo, kāpēc tu ar to vēl nodarbojies?
Es... es gribēju pabeigt kārtot, bet tu neuztraucies.
Lieta ir slēgta.
Varbūt iziesim pastaigāties?
Met nu mieru.
Kas ir?
Kas ir, Herardo?
- Kas noticis? - Labāk atgulies.
Tas tev nāks par labu, mīļais.
Piedod. Man jāiet.
Uz kurieni tu iesi, Herardo?
Mēs to rādām tāpēc, ka jums uzticamies.
Ak tad esat te iekārtojušas pašas savu ģenerālštābu?
Iespaidīgi.
Iespaidīgi... jo "labs darbs"
vai "jūs esat atlaistas", kungs?
Iespaidīgi, jo
"jālūdz Dievs, lai augšā neviens neuzzina, kas te notiek".
Kas vēl jums ir?
Izģērbējs brauc ar vienu no šiem auto.
Mēs zinām, ka valstī ir 3452 šī modeļa mašīnas.
Pilsētā šis skaitlis nokrītas līdz 1826.
Vienalga par daudz.
Tāpēc es apkopoju datus par iespējamajiem īpašniekiem, modeļiem, gadiem.
Atmetu mašīnas, kas pieder sievietēm, invalīdiem,
un tad pārbaudīju sodāmības.
Pārsvarā vardarbību pret sievietēm.
Divdesmit seši vārdi, bet tikai viens piesaistīja manu uzmanību.
Andress Lopess.
Viņam ir vairāki sodi par stāvēšanu neatļautā vietā un ātruma pārkāpšanu.
Es vairāk koncentrētos uz tiem, kas sodīti par vardarbību ģimenē.
Es gan ne.
Neņemiet ļaunā.
Vēl pirms septiņām nedēļām transporta sodi Lopesam nāca viens pakaļ otram.
Vienu nedēļu pirms pirmās slepkavības.
Ja nogalini cilvēkus, sāc kļūt piesardzīgāks.
Tu negribi, lai tevi aptur ceļu policija.
- Un kur šo paraugpilsoni meklēt? - Tur tā nelaime.
Zinām tikai abonenta kastīti pastā, un tur vajadzīgs orderis.
To es nokārtošu.
MEKSIKAS PASTA DIENESTS
- Un lūdzu. - Sveika, sirsniņ.
Labdien.
Esmu kapteinis Oktavio Romandija.
Ar ko varu palīdzēt, kaptein?
Ar ļoti daudz ko.
Pagaidām vari atvērt kastīti B-403, kas reģistrēta Andresam Lopesam.
Tur vajadzīgs kratīšanas orderis, lai...
Es zināju, ka esi kārtīgs cilvēks.
Vai varu atklāt noslēpumu?
Stāstiet.
Liekas, viņš ir Tlalpanas Izģērbējs.
Nevar būt.
Var.
- Lopess, jā? - Lopess.
Mirklīti.
Viņš nav nācis septiņas nedēļas.
Sasodīts!
Paldies par pakalpošanu, sirsniņ.
Perfekti!
Meitiņ!
Daudz laimes dzimšanas dienā, Gabina.
Paldies, mamm. Esmu par agru?
Re!
- Ar ko tu runā, Tomasa? - Ne ar vienu!
- Es drīkstu ienākt? - Vēl ne, mīļā.
Lai vētra drusku norimst, labi?
Ko tu te dari?
Tu lieliski zini, ko te daru.
- Tevi te neviens negaida. Paliec sveika! - Nerunā tā ar māsu!
Gribi svētkus?
Tad ej pie savām draudzenēm. Nu ej! Aiziet!
Ej iekšā!
Iekšā, es teicu!
- Jā, kundze. - "Jā, kundze"! Ej!
Meitiņ,
nedomā, ka es nesaprotu, cik tev tas ir svarīgi.
Bet viņš ir tavs tēvs, Gabina.
Esi pacietīga.
- Tomasa, es ar tevi runāju! - Nāku!
Meitiņ...
piedod man.
Daudz laimes dzimšanas dienā, Gabina. Piedod man.
Gabina!
Mērglis tāds!
- Uzmanīgāk, Čirka. - Piedod.
Apsveicu!
Paldies.
Es tev kaut ko nopirku.
Drusciņ banāli, bet tā man atgādināja tevi.
Tas nav banāli.
Bet žēl, ka izmetu torti.
Ei, neklausies viņos.
Turpini darīt to, ko dari. Tas ir ļoti svarīgi.
Tu biji mājā?
Tu zināji, ka mani neielaidīs, un neko neteici?
Kas man bija jāsaka, Čirka?
Mani jau viņi neklausa.
Varēji vismaz pamēģināt.
Gabina!
Sveika, Marij. Gribu kaut ko izstāstīt par Gabinu.
Labi, es netraucēšu.
Man liekas, mans vīrs mani krāpj.
Atkal.
Tas ir izplatīti.
Meksikā 27 % krāpj otrreiz,
tā ka iespēja, ka viņš to atkārtos, ir liela.
Šī nav nekāda lieta, Anhelesa. Šī ir mana dzīve.
Jā.
Piedod.
Nē, piedod tu.
Tu jau neesi vainīga.
Kā es varētu uzzināt, ka viņš ir paslīdējis?
Vai pēc pirmā pārkāpuma viņa uzvedībā kaut kas mainījās?
Sākumā jā,
bet beigās laikam tomēr ne.
Vai viņš kādreiz ir paudis nožēlu par izdarīto pārkāpumu?
Nē.
Viņš vismaz atzinās, ka ir izdarījis pārkāpumu?
Nē.
Tad iespēja, ka viņš to atkal atkārtos, ir ļoti liela.
Bet, ja gribi zināt skaidri, tev viņam jāpaprasa.
Ko tu man gribēji stāstīt par Gabinu?
Daudz laimes dzimšanas dienā Daudz laimes tev
Daudz laimes, mīļā Gabina Daudz laimes dzimšanas dienā
Daudz laimes!
Paldies. Kaut kā trūkst.
Bravo! Jā, Gabina!
Paldies.
Kā zinājāt manu dzimšanas dienu?
- To tu pateici pirmajā Akadēmijas dienā. - Tu atcerējies!
Es nezināju. Viņa zināja.
Jā. 1945. gada 6. aprīlis. Tas ir tavs dzimšanas datums.
Paldies.
Nav par ko.
Apsveicu.
- Esam izgājuši cauri visam. - Kaut ko neesam pamanījuši.
Ko nozīmē 169?
Klau, Herardo, tā var būt tikai sagadīšanās.
Zīme parkā uz koka.
To varēja atstāt jebkurš.
Tā droši vien tur bija, pirms atradām līķi.
Herardo.
Herardo!
Zinu, ka tu šobrīd esi lielā stresā. Bet mums te nevajadzētu atrasties.
Mums vajadzētu iziet pa tām durvīm,
sākt vākt faktus un nefantazēt...
Panāc.
Te nu tas ir.
169.
Mīļais, pie tevis atnākusi Valentina.
Mēs tevi gaidījām agrāk.
Zini, ko mums vajadzētu? Skolu. Kā...
Sveika.
Sveiks.
Kas ir?
Es tevi mīlu.
Es tevi arī mīlu.
Ei, ļausi mums aprunāties?
Par darbu.
Neinteresanti.
- Protams. - Garlaicīgi. Tu nespēj iedomāties.
Labi.
- Jūties kā mājās. - Paldies.
Man viņa patīk.
Pasaki, kas sakāms, un ej prom.
Izģērbējs piezvanīja uz iecirkni.
Labvakar.
Kāds pārsteigums.
Ko tu te dari?
Kur tu vakarnakt biji?
Tur, kur teicu.
Klubā.
Nav taisnība.
Jā.
Nu... Nē, es nebiju klubā.
Es aizgāju uz kabarē.
Bet tev neteicu, jo zināju, ka tu dusmosies.
Ar ko tu biji kopā?
Ar klientiem.
Ar kādiem klientiem?
Marij, lūdzu.
Tas nav svarīgi.
- Kāpēc tu man meloji? - Es jau tev pateicu, kāpēc.
- Nē, saki patiesību! - Es jau teicu!
Kāpēc?
Tāpēc, ka grasījos iet iekšā viesību zālē un jutos pazemots.
Es biju cīnījies par paaugstinājumu, kuru nedabūju.
Tā bija mana nākotne, mūsu nākotne, bet tev bija vienalga.
Kā tu vari teikt, ka man nerūp mūsu nākotne?
Kāpēc tad tev vajadzēja teikt, ka esi policiste?
Es zināju, ka tā būs!
Es zināju!
- Man vienkārši paspruka. - Tev nekad nekas nepasprūk.
Kāpēc tu pateici?
- Tāpēc, ka redzēju - viņa ir laimīga. - Redzēji, ka viņa ir laimīga?
Laimīga, jo ir atradusi kaut ko, kas viņai dod pašapziņu.
Kaut ko vairāk par mātes un sievas lomu.
Un viņa manī saskatīja to pašu.
Viņa man pajautāja - konfidenciāli -, un es atbildēju.
Un tu to nostādīji augstāk par mūsu ģimeni. Vai to tu saproti?
Man nebūtu jāslēpj tas, kas mani dara laimīgu, Alehandro.
Vai varam šo sarunu turpināt mājās, lūdzu?
Marij.
Es te biju.
Ko?
Es biju skapī
un tevi dzirdēju.
Es nesaprotu.
Kā tu runāji ar viņu. Savā dzimšanas dienā.
Es bēdājos, ka tev tik īpašā dienā ir jāstrādā.
Tāpēc atbraucu, lai tevi iepriecinātu.
Sagādātu tev pārsteigumu.
Bet pārsteigums bija man.
Marij, tu dzirdēji tikai daļu sarunas.
Un ar to bija pietiekami.
Pazemojums, ko tu izjuti vakar,
nav salīdzināms ar pazemojumu, ko es sajutu šeit.
Klausoties, kā tu plāno ar to sievieti braukt uz Akapulko.
Trīs stundas, Alehandro.
Es tur nostāvēju trīs stundas.
Līdz tu aizbrauci uz restorānu.
Es nezinu, ko teikt.
Piedod man.
Kas viņa ir?
Viņa ir Akapulko viesnīcas īpašniece.
Tava priekšniece?
Jā, mana priekšniece. Mana kliente.
Viņu sauc Franseska.
Pagājušonakt...
Pagājušonakt es biju ar viņu.
Es gribētu to visu labot.
Neredzu, kā.
Es gan.
Mēs varētu izdarīt to, ko tu gribēji. Aizbraukt uz to viesnīcu Malinalko,
kur es tevi bildināju.
Es gribu, lai tu izvācies no mājas.
Jūs nevarat sacīt, ka slepkava, kas 30 gadus bijis cietumā, ir svarīgāks
par Izģērbēju.
Viņš ir brīvībā. Dzīvs un nogalina.
Bet cilvēkiem ir jāzina!
- Nekad neesmu viņu redzējusi tik dusmīgu. - Tā ir taisnība.
Es esmu. Un vēl dusmīgāku.
Reizēm gribas, lai es būtu pazinusi to Lukasu.
Es arī to vēlos, bet tā tas nenotiek.
Bet laikam viņš kļuvis pieaudzis.
- Paliksi uz vakariņām? - Jā, labi.
Nē. Šķiet, mans darbs šeit ir paveikts.
Vale!
Vale! Man izdevās parunāt ar redaktoru.
- Viņš ļaus man rakstīt par Izģērbēju. - Nopietni?
Jā. Es domāju, ka viņš mani atlaidīs, jo sakliedzu.
Tev bija taisnība. Tas nostrādāja.
Reizēm cilvēki ieklausās tikai tad, kad uz viņiem kliedz.
Policijai nekas cits neatliks, kā atsākt izmeklēšanu.
Es jūtos tik dzīvs!
Tev par to zvanu man jāizstāsta pilnīgi viss, lūdzu.
Tātad turpmāk tu atbildēsi uz maniem zvaniem?
Klau, toreiz...
Tas nekas. Aizmirsti.
- Piedod. - Nē.
Esmu tavs parādnieks.
Es likšu tev samaksāt.
Esmu viņu zaudējis.
Esmu viņu zaudējis. Es nezinu, ko iesākt.
Tu nebiji vainīgs.
Nē. Nesaki, ka nebiju. Jo es zinu, ko es darīju, Hero.
Nu labi, bet tu to izbeidzi.
Tu sastrādāji muļķības, bet to izbeidzi, lai pievērstos ģimenei.
Jā vai nē?
Jā.
Un ko izdarīja Marija?
- Kā tu to domā? - Viņa tevi pameta.
Viņa pati teica, ka jau kopš bērnības gribējusi būt policiste.
Neizliksimies, ka viņa to darīja tikai tāpēc, ka tu viņu krāpi.
Tas, ka viņa labāk atrodas policijā,
nevis pie ģimenes, nav saistīts ne ar tavu darbu, ne Fransesku, ne tevi.
Dari tāpat kā viņa un pajautā sev, ko vēlies tu.
Es gribu atgūt savu ģimeni.
Ir vairākas iespējas, kā to izdarīt.
Kādas iespējas?
Juridiskas.
Nē.
Pirmā grāmata, sestā nodaļa, devītais pants.
"Vai jūs nezināt, ka netaisnie neiemantos Dieva valstību?
Nemaldiniet sevi!
Nedz izvirtuļi, nedz elku kalpi, nedz laulības apgānītāji..."
Kur ir tētis?
Aizbraucis darba darīšanās.
Kad viņš atgriezīsies?
Nezinu. Drīz.
Es gribu viņam piezvanīt.
Es teicu, ka viņš ir izbraucis, mīļais. Numuru viņš neatstāja.
Kā tā?
Tu nezini mana tēta numuru?
Tev tas nav svarīgi?
Es neteicu, ka man tas nav svarīgi.
Es zvanu uz viņa darbu.
Nekur tu nezvanīsi.
- Bet kāpēc? Es tikai... - Tāpēc, ka te esmu es!
Ja tev kaut ko vajag, te esmu es!
Piedod.
Lūdzu, piedod.
Mamm, vai viss ir labi?
Atvainojiet.
Paldies.
Ko tu gribi, lai saku?
Lukass ar tevi runā - labi.
Ne tas vien.
Teiksim tā - viņš bija ļoti daiļrunīgs.
Marij?
Kas noticis? Tev viss labi?
Kas ir?
Viņš atkal to izdarīja.
Bet šoreiz es viņam to pateicu un izdzinu laukā.
Tagad vari teikt, ka esmu idiote.
Es tā neteikšu.
Tu vienkārši viņam ticēji.
Tāpēc tu esi labs cilvēks.
Un viņš joprojām ir idiots.
Dāmas! Nāciet līdzi, lūdzu.
- Jā, kungs. - Jā, kungs.
Izrādās, ka Andress Lopess ir ne tikai Andress Lopess,
bet arī Damjans Esiha un Eduardo Suaress.
Trīs adreses, ko viņš nosaucis, nav īstas.
Un savu kastīti pastā viņš nav pārbaudījis septiņas nedēļas.
Kopš slepkavību sākuma.
Tieši tā.
Un nu droši vien izmanto jaunu vārdu.
Tātad mums nav nekā. Vai ne?
Nav.
Bet tā tas notiek.
Viens pavediens apraujas, un jāmeklē nākamais.
Mums jāturpina meklēt.
Taisnība. Ejam meklēt!
Paldies, ka palīdzējāt.
Jūs ļoti labi pastrādājāt. Apsveicu.
Esat nogriezis matus?
Jā, tie garie bija apnikuši.
Jūs labi izskatāties.
Ne tik īgns.
Mēs nezinām, kur viņš dzīvo,
taču zinām, kur izsniegtas soda kvītis.
Tālākos punktus atmetām.
Bet šīs 12 ir par vienu un to pašu pārkāpumu.
Mājas ieejas aizšķērsošana.
Visas sūdzības iesniegusi viena sieviete.
Tātad viņš šajā rajonā strādā vai dzīvo.
Mums ar to sievieti ir jārunā.
- Pēc maiņas aizbrauksim, jā? - Nē.
Es šodien nevaru mājās būt vēlu. Varam braukt tagad.
Jūs abas palieciet, ja nu Romandijam ko ievajagas.
Mēs ar Mariju drīz būsim atpakaļ.
Jā.
Ejam!
Mediji prasa asinis, un es nebūšu tas, kas viņiem tās pagādās.
Kungs, man nav nekāda attaisnojuma.
Domāju, ka valstij un lietai būs labāk,
ja es atkāpšos no amata un manā vietā nāks kāds cits.
Tagad tu taisi no sevis mocekli.
Tu cēli atkāpsies, lai kāds cits kretīns izstrebj tavu putru.
Asinis, Errera. Asinis.
Kungs, ja gribat, lai aizeju...
Man nevajag tavu sūda atlūgumu, nolādēts!
Errera.
Man vajag informāciju.
Man vajag atbildes.
Kaut kas ir.
Liekas, tas saistīts ar fragmentu no Bībeles.
Labāk es viņu nepazītu. Tas ir mans kaimiņš no ielas otras puses.
Vai jūs par Lopesa kungu ziņojāt?
Un vai no tā bija kāds labums?
Viņš vienmēr atstāja savu mašīnu tieši priekšā manam piebraucamajam ceļam.
- Esat ar viņu runājusi? - Nē, lai Dievs nedod!
Es iesniedzu sūdzības - kā kārtīgai pilsonei pieklājas.
Jutos tik atvieglota, kad viņš aizbrauca.
Kā jūs to domājat - aizbrauca? Kad?
Īsti nevaru pateikt.
Domāju - viņš iekāpa mašīnā un aizbrauca.
Lai Dievs viņu sargā un viņš aizmirst atpakaļceļu.
Liels paldies par jūsu palīdzību un laiku.
Paldies.
Atā. Paldies.
Zvanīsim Romandijam?
Vai arī mēs varam ātri palūrēt.
Nē.
- Mēs jau esam te. - Vale!
- Kas ir? Pavisam ātri. - Paklau...
Kundze teica, ka tur neviena nav.
- Kas var noiet greizi? Mēs ieiesim... - Valentina!
Vai arī tu vari palikt uz vakts.
Vai arī vari nākt līdzi...
un būt policiste.
Tu esi ķerta, Valentina.
Dāmas un kungi...
draugi no preses un visi, kas mūs skatās savās mājās.
Jūs varbūt brīnāties, kāpēc šī preses konference izsludināta pēdējā brīdī.
Inspektor Errera.
Paldies, priekšniek Eskobedo.
Mehiko policijas departaments vēlas jums paziņot, ka diemžēl
Tlalpanas Izģērbēja lieta vēl nav atklāta.
Kas notiek? Ko jūs mums nestāstāt?
Uzmanīgi.
Mēs gribam paziņot,
ka esam sākuši mūsu izmeklēšanas otro daļu.
Kā jau zināt, pirmā daļa noslēdzās
ar Margarito Floresa notveršanu uz atzīšanos
sešās no septiņām pastrādātajām slepkavībām.
Izanalizējuši jaunu informāciju,
mēs nonācām pie secinājuma, ka Margarito Floress nedarbojās viens.
Ko viņš runā?
Margarito Floress bija tikai bandinieks prasmīga manipulatora rokās.
Īstais Tlalpanas Izģērbējs vēl ir brīvībā.
Tas ir noziedzīgs prāts,
zinošs,
spējīgs manipulēt ar jebkuru cilvēku,
kā tas notika nelaiķa Margarito Floresa gadījumā.
- Viņš melo. - Nomierinieties!
Nomierinieties!
Vienu noziedznieku mēs noķērām,
un ir tikai laika jautājums, kad aiz restēm nonāks arī otrs.
Tā ir Alma Alvaresa.
Izģērbēja pēdējais upuris.
Dzimusi Oahakā.
Šodien ar mums ir viņas vecāki.
Ak mans dievs.
- Vai tas ir Andress Lopess? - Jā.
- Tā ir Izģērbēja virve. - Jā.
Tlalpanas Izģērbējs ir reliģiozs atriebējs.
Katrā nozieguma vietā viņš ir atstājis skaitli.
Viens. Seši. Deviņi.
Šo informāciju mēs sabiedrībai neatklājām drošības apsvērumu dēļ.
Tu par to zināji?
Šī skaitļa nozīme ir sekojoša:
Pirmā vēstule korintiešiem, sestā nodaļa, devītais pants, kurā lasām:
"Vai jūs nezināt, ka netaisnie neiemantos Dieva valstību?
Nemaldiniet sevi!
Nedz izvirtuļi, nedz elku kalpi, nedz zagļi,
nedz alkatīgie, nedz dzērāji, nedz rupjību runātāji
Dieva valstību neiemantos."
Mēs zinām, kas tu esi, un zinām, kas tev ir padomā.
Un mēs tevi atradīsim.
Mums ir ziņas,
ka Alma Alvaresa tika atrasta dzīva un nomira slimnīcā.
Kas tas par jautājumu?
Lūdzu izrādīt cieņu! Cieņu!
Preses pārstāvji, mēs jūs lūdzam saglabāt mieru un pacietību...
Nākamajā sērijā...
Ir kāds, kurš kaut ko zina.
Un tu stāvi un neko nedari.
Gojo Kadenasam ir taisnība. 169 nav saistīts ar reliģiju.
Viņš nogalināja četras sievietes un apraka tās savā pagalmā.
Ja nu viņš varētu palīdzēt mums atrast Izģērbēju?
WOMEN IN BLUE
Tulkojis Imants Pakalnietis